Справа № 357/5210/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фергана, Респебліка Узбекистан, громадянина України, місце роботи не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №697180 від 27.03.2024, 27.03.2024 о 09 год. 20 хв. в м.Біла Церква вул.Січневого прориву, 72 водій керуючи транспортим засобом «MERCEDES BENZ VITO» н.з. НОМЕР_2 будучи обмеженим в праві керування транспортним засобом Білоцерківсьою ДВС згідно постанови ВП № 71200438 від 09.03.2023, чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, просив приєднати до матеріалів справи квитанцію до платіжної інструкції від 27.06.2024 відповідно до якої останім на рахунок стягувача було сплачено борг в сумі 83 209 грн., просив складений відносно нього протокол закрити.

Дослідивши матеріали, які надіслані до суду, заслухавши ОСОБА_1 суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях останнього складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП, а саме, про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про накладене на нього обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, що він отримав постанову державного виконавця від 08.09.2023 по виконавчому провадженні №71200434 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. А відтак, відсутні підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 був обізнаний із встановленим відносно нього обмеженням.

Крім того, відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 27.06.2024 ОСОБА_1 на рахунок стягувача було сплачено борг в сумі 83 209 грн., а отже станом на 01.07.2024 заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю коли відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п.1 ст. 247, 283, 284, 288-289 КУпАП та відповідно до ст.126 ч.3 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО.Л. ГАВЕНКО