Справа № 686/8224/24
Провадження № 3/686/3093/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницькогоміськрайонного судуХмельницької області Хараджа Н.В., з участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , захисника-адвоката Савінського О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

17 березня 2024 року о 01 год. 40 хв. в м. Хмельницькому по вул. Озерна поруч буд. №14Б водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вказана справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Савінський О.П. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_2 провину свою в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, у зв`язку з чим надав клопотання про закриття провадження по справі з підстав:

-складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу суті правопорушення, яке б узгоджувалось з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ч. 1 ст. 130 КУпАП та давало суду підстави притягнути водія до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, протокол містить і недостовірні данні щодо номерного знаку на автомобіль, котрий було зупинено працівниками поліції при оформленні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_2 якщо проаналізувати зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , то йому ставиться у вину відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, яку водій здійснив «у встановленому законом порядку в присутності довох свідків». Таким чином, з змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_2 здійснив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння «у спосіб, який встановлено та дозволено йому законом». Таке тлумачення суті правопорушення у протоколі є незрозуміле, сумнівне та суперечливе, а тому не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Разом з тим, і з наявного у справі відеозапису є очевидним, що працівниками поліції водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та роз`яснено, що він може пройти такий огляд, або відмовитись від нього. За таких роз`яснень з боку працівників поліції, водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки. В подальшому, уже в присутності двох свідків, поліцейськими було повторно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а після повторної відмови водія, інспектор поліції запитав водія ОСОБА_2 , чи не бажає той «проїхати в лікарняний заклад». При такому спілкуванні водія з поліцейськими, останніми вимоги ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не ставилось і останній, відповідно, не відмовлявся від такого огляду і не міг відмовитись в силу відсутності такої вимоги до нього. Також у протоколі про адміністративне правопорушення вказано номерний знак транспортного засобу, на якому, згідно викладу суті правопорушення, ОСОБА_2 , на думку поліцейських, вчинив вищевказане правопорушення, а саме НОМЕР_1 , в той час як на відеозаписі. Яким фіксувався рух транспортного засобу та факт, нібито, керування ОСОБА_2 транспортним засобом на момент зупинки, чітко видно номерний знак встановленого взірця з написом «KAMAZ». Таким чином, докази керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом «Фольцваген Туарег» д.н.з. НОМЕР_1 не підтверджується наданими до протоколу доказами;

-працівниками поліції було допущено грубі порушення процедури огляду водіїв на стан сп`яніння при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 : можливий специфічний запах з порожнини рота водій ОСОБА_2 пояснив працівнику поліції тим, що він являється діабетиком та приймає ліки інсулін, вживання якого побічно впливає на обмін речовин в організмі людини та може викликати виділення ацетону, а відповідно і його запаху з порожнини рота. Фактично, з відеозапису не вбачається таких ознак сп`яніння, як порушення координації рухів та порушення мови, про які вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. а запах з ротової порожнини не був запахом алкоголю це був запах ацетону, як результат наявності у ОСОБА_2 захворювання на цукровий діабет. За відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння, подальша вимога інспектора поліції про проходження огляду на стан сп`яніння була не законною. До справи не додано жодних доказів наявності у ОСОБА_2 запаху алкоголю з порожнини рота, а долучений до протоколу відеозапис не може підтвердити цей факт. Письмові пояснення свідків проведення процедури огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, не містить відомостей, які б могли підтвердити чи спростувати наявність такого запаху чи інших ознак сп`яніння, про які йдеться у протоколі. При цьому такі письмові пояснення містять виправлення та закреслення невідомого походження, а тому є сумнівними, що саме такого змісту пояснення підписувались свідками.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши доводи захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт скоєння зазначеного правопорушення ОСОБА_2 , підтверджується всебічно дослідженими доказами в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правпорушення серії ААД № 705010 від 17.03.2024 року; направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.03.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.03.2024 року; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_2 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_2 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище пропозиція поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в у всякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Зауваження сторони захисту щодо некоректності викладення формулювання фабули інкримінованого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зазначення «….від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП», носить формальний характер та не впливає на встановлення факту керування транспортним засобом ОСОБА_2 та факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що і є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Аналогічна правова позиція міститься в судових рішеннях судів апеляційної інстанції, окрема в постанові Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року по справі № 212/613/23.

Суд також зазначає, що ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснення по справі не давав. Захисник в судовому засіданні, маючи узгоджену із його підзахисним позицію, не підтвердив та не спростував факт керування ОСОБА_2 у вказаному в протоколі місці та часі транспортним засобом. Проте обставини, зафіксовані на доданих поліцією відеоматеріалах, стороною захисту не оспорюються.

Також суд не бере до уваги позицію сторони захисту щодо зазначення в протоколі транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 - VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_1 , проте з відео вбачається вказаний транспортний засіб з номерним знаком « НОМЕР_2 », оскільки відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (зі змінами доповненнями) та Порядку замовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.03.2016 № 174, транспортні засоби мають державний реєстраційний номерний знак та індивідуальний номерний знак, який є додатком до номерного знаку державної реєстрації транспортного засобу за індивідуальним замовленням власника. При цьому вказаний у протоколі факт керування ОСОБА_2 у відповідному місці та часі транспортним засобом «VOLKSWAGEN TOUAREG» з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який має також індивідуальний номерний знак «KAMAZ», стороною захисту не спростовано.

Щодо позиції сторони захисту про відсутність з доданого відео ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне. Як вже вказувалося, визначення наявності чи відсутності ознак алкогольного сп`яніння є виключною прерогативою працівників поліції, і не може бути встановлено іншими суб`єктами. З переглянутого відео суд не може стверджувати про їх відсутність. Крім того згідно відео вбачається, що ОСОБА_2 на зауваження поліцейського щодо наявності ознак в нього алкогольного сп`яніння пояснив, що вказане може бути пов`язане із наявним в нього захворюванням цукровий діабет, що також підтверджено захисником в судому засіданні. Отже, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_2 , а тому суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї Інструкції.

Крім того, суд критично ставиться до пояснення захисника з приводу того, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, оскільки дійсно захисник підтвердив, що ОСОБА_2 поліцейським було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», але він відмовився, а потім було запропоновано проїхати до медичного закладу, проте відповідно до вимог законодавства за думкою захисника це має бути не пропозиція а саме вимога, проте поліцейський лише надав пропозицію, у якій зазначив, що ОСОБА_2 має право їхати чи ні. Таке пояснення захисника не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки дійсно в особи є право проходити огляд або відмовитись, саме за відмову від проходження огляду він несе відповідальність.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 була висунута не вимога, а пропозиція пройти огляд, вказано, що він може проходити огляд чи ні, отже не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не спростовує факту його відмови, оскільки згідного наданого відео у його сукупності з іншими доказами по справі, роз`яснення поліцейськими прав ОСОБА_2 , надавали йому як водію, який мав знати вимоги закону щодо проходження такого огляду, можливість усвідомлювати зміст таких вимог та наслідки відмови від проходження відповідного огляду. Отже зазначені зауваження сторони захисту є надуманими, та спростовуються дослідженими доказами.

Таку позицію суд розцінює як намагання ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Всі інші доводи захисника не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130КУпАП та не заслуговують на увагу суду.

Проведене дослідження зазначених доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ОСОБА_2 керував зазначеним транспорним засобомз явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, у зв`язку з чим суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі. Спростовних доказів стороною захситу не надано та судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту, в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, відомості про здійснення відеофіксації.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у скоєному.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_2 скоїв грубе порушення Правил дорожнього руху, є водієм, має посвідчення водія, пом`якшувальні та обстяжуючі обставни відсутні, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір.

постановила:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. має бути сплачений ОСОБА_2 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі примусового виконання цієї постанови, з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, що становить 34000 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 10 днів дня винесення постанови.

Після набрання постановою законної сили:

- стягувачем штрафу є Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2;

- стягувачем судового збору є Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

- боржником є - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 705010).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа