Номер провадження: 33/813/2567/24
Номер справи місцевого суду: 494/1467/24
Головуючий у першій інстанції Рябчун А. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шулика Максима Юрійовича,

на постанову Березівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн 60 копійок на користь держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шулик М.Ю. просить скасувати постанову Березівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року у справі № 494/1467/24 та закрити провадження у справі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ОСОБА_1 не був згодний з результатом тесту, тому пропонував поліцейським повторно пройти тест, але співробітники поліції всупереч пункту 12 Інструкції та Порядку не роз?яснили йому, що в разі не погодження з результатом Alkotest Drager, ступень сп?яніння встановлюється в найближчому медичному закладі і працівниками поліції складається направлення до лікарні.

Стверджує, що примірник акту огляду на стан сп?яніння, який є у матеріалах справи, ОСОБА_1 не надавався для підписання, на відеозаписі не зафіксовано складання та вручення йому вказаного акту.

Посилається, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про правові підстави зупинки транспортного засобу, працівники поліції зупинили, керований ОСОБА_1 транспорт в супереч вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», без жодної правової підстави.

Зазначає, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручався, як цього вимагає Інструкція. В матеріалах справи відсутня розписка про вручення протоколу ААД № 478949 чи відмову від його отримання, що є порушенням його права на захист та процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції не було враховано, що на відеозаписі час проведення огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 за допомогою Alkotest Drager 6820 зафіксовано о 09 год. 24 хв., а час правопорушення згідно протоколу ААД № 478949 поліцейськими зазначено о 10 год. 09 хв., що не відповідає дійсності. Також, на долученому до справи відеозапису показник часу складання письмових пояснень поліцейським Іщенком - о 09 год. 36 хв., що не співпадає з реальним часом.

Відеозапис портативного відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського, копія якого долучена до матеріалів справи, не є безперервним, не відображає всі обставини оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Посилається, що після складання протоколу співробітники поліції видали ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом без печатки, та без зазначення всіх категорій на керування транспортом.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ААД № 478949 від 05 серпня 2024 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 478949 від 05 серпня 2024 року, 05 серпня 2024 року о 10 год. 09 хв. на вул. Новій 146 у с. Новоселівка Березівського району Одеської області керував транспортним засобом - навантажувачем телескопічним «MerloTF33.7-100EE», державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку з застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6820, результат склав 0,81 проміле, тест № 91, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування відсторонений.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, і так само ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) та керує транспортним засобом.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, й проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, наданого поліцейськими, убачається, що за допомогою засобів відеофіксації зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу, працівниками поліції виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку з чим висловлено на його адресу вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), на що ОСОБА_1 погодився. Як свідчить відеозапис, перед початком проходження огляду правоохоронці використовували новий (запакований) мундштук. За результатами огляду, прилад зафіксував 0,81 проміле алкоголю в крові. Проти цих результатів ОСОБА_1 не заперечував, на пропозицію працівника поліції щодо направлення його до закладу охорони здоров`я з метою проходження відповідного огляду у лікаря відмовився. ОСОБА_1 були роз`нені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. За результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 добровільно, без застосування будь-якого тиску чи б то неправомірного впливу на нього зі сторони поліцейських, підписав протокол про адміністративне правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, вбачається, що 05.08.2024 року від був зупинений працівниками поліції, під час перевірки документів в нього було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, працівники поліції запропонували йому продути алкотест «Драгер», який після продуву показав результат 0,81 проміле. З показниками алкотест «Драгер» ОСОБА_1 згоден, з тим що перебуває в стані алкогольного сп`яніння не згоден, посилається на те, що випив 0,5 л квасу, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовляється, з протоколом не згоден.

Відповідно до матеріалів справи, на виконання вимог пункту 10 Інструкції, пункту 5 Порядку, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, правоохоронцями долучено до матеріалів справи, з якого убачається, що поліцейськими проведено огляд за допомогою «Drager Alcotest 6820», результат огляду на стан сп`яніння: 0,81 проміле, зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився під відеозапис (а.с.7).

Результати проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу безпосередньо зафіксовані у чекі-роздруківці, з якої убачається, що за результатами проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у його крові виявлено 0,81 проміле алкоголю, при максимально допустимій нормі 0,2 проміле (а.с. 4).

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не був згодний з результатом Alkotest Drager, а працівники поліції не роз?яснили йому, що в разі не погодження з результатом Alkotest Drager, ступень сп?яніння встановлюється в найближчому медичному закладі, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після отримання результатів огляду не висловлював з приводу цього заперечень, не вказував, що такі результати є хибними чи б то сумнівними, не звертався до працівників поліції з вимогою щодо направлення його до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду лікарем, від пропозиції поліцейського пройти огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, зазначивши: «Нема коли», що зафіксовано на відеозаписі, а тому з огляду на положення пункту 6 Порядку, у поліцейських не виникало обов`язку направити водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, відсутність направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним, не відображає всі обставини оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє, оскільки відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Наданий відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає і повністю відтворює обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозаписи, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає належними та допустимими доказами, які містять інформативний, позбавлений упередження характер, є послідовними і містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Апеляційний суд бере до уваги, що всі докази наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, чек драгера, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписи містять однакові відомості та узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що не було підстав для зупинки транспортного засобу, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керував транспортним засобом, зупинився на вимогу поліцейських.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1, ст. 32 Закону України Про національну поліцію).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституції України.

Не відповідність часу зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення часу відображеному на відеозаписах, не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та не свідчить жпро відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи захисника про те, що другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручався, а в матеріалах справи відсутня розписка про вручення протоколу ААД № 478949 чи відмову від його отримання, спростовуються матеріалами справи. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 478949 від 05 серпня 2024 року ОСОБА_1 розписався в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» за те, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні.

Посилання захисника на те, що після складання протоколу співробітники поліції видали ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом без печатки, та без зазначення всіх категорій на керування транспортом, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим , оскільки вказана обставина не стосується підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності, крім того з відеозапису вбачається, що працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 необхідність звернутися до Березівського РВП ГУНП в Одеській області для проставлення відповідної печатки.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, доказів, які б спростовували факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як матеріали справи про адміністративне правопорушення, так і апеляційна скарга не містять, тому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, а висновок суду першої інстанції, викладений у оскаржуваній постанові законним та обґрунтованим.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам статей 23, 33 КУпАП.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шулика Максима Юрійовича, залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова