Номер провадження: 33/813/1448/24
Номер справи місцевого суду: 521/2203/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С., в присутності захисника Калашнікової Т.В., представників Одеської митниці Держмитслужби України Кептене Д.А. та Ревенко Т.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Калашнікової Т.В., в інтересах ОСОБА_1 ,на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил в сумі 668 107 грн 12 коп., з конфіскацією цих товарів, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн 12 коп.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 01.03.2023 декларантом ТОВ «МЛЕЧНИЙ ПУТЬ 2016» в особі директора ОСОБА_2 підготовлена та подана до Одеської митниці митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі - МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №23UA51U6.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до Одеської митниці були надані наступні документи: пакувальний лист від 24.02.2023 №07, CMR від 24.02.2023 Б/Н, сертифікат про походження товару від 24.02.2023 №0115668, контракт від 16.02.2023 №16/02-23 та інші товаросупровідні документи. Перевезення вантажу здійснювалось автомобільним транспортним за номером №VWN139/I720LG. Умови поставки CPT.

Згідно граф МД від 01.03.2023 №23UA51U6 було заявлено 8 товарів «фрукти, овочі свіжі», загальною вагою брутто 23 867,00 кг., нетто 22 611,00 кг., загальною фактурною вартістю 15463,70 євро. Митна вартість визначена за другорядним методом (резервний) та складає 1 090 782,66 грн., (що згідно з курсом НБУ на день здійснення митного оформлення складає 28 096,22 євро.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем товару є компанія S.C. FOREVER FRUCT SRL, Bucuresti sect. 1 str. B-DUL General Gheorghe Magheru nr. 32-36 sc. Cap. 9, Romania, а одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Армавірська, 7А, ) в особі директора ОСОБА_1 .

З метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Румунії.

Згодом, 28.09.2023 Одеською митницею за вхідним № 22352/4 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 27.09.2023 №26/26-04/7.10/2515, щодо отриманої відповіді митних органів Румунії від 06.09.2023 №22747/11 на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товару: «фрукти, овочі свіжі» на адресу ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» ().

В ході опрацювання інформації, яка надана у вищевказаному листі митних органів респ. Румунія встановлено, що фактично товари, які у вантажному автомобілі №VWN139/I720LG надійшли до України за МД типу «ІМ40ДЕ» від 01.03.2023 №23UA51U6 та інвойсом від 22.02.2023 № 7, оформлювались у митних органах респ. Румунія за експортною митною декларацією від 24.02.2023 №23ROGL3800Е0014881, експортним інвойсом від 22.02.2023 №7 та CMR у режимі «експорт» до України.

Згідно даних експортних документів, відправником товару є Румунська компанія «S.C. FOREVER FRUCT SRL Bucuresti sect. 1 str. B-DUL General Gheorghe Magheru nr. 32-36 sc. Cap. 9, Romania», а покупцем та одержувачем є ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Армавірська, 7А, ).

Відповідно даних, зазначених в копії вищезазначеної експортної декларації, експортного інвойсу та CMR з території респ. Румунії в Україну було відправлено товар в «фрукти, овочі свіжі» загальною фактурною вартістю 34 418,02 євро., загальною вагою брутто 23 867,00 кг. Умови поставки CPT.

Отже, даними, які містяться у графах експортної декларації від 24.02.2023 №23ROGL 3800Е0014881, експортного інвойсу №7 від 22.02.2023 підтверджено достовірність даних наданих при митному оформленні митної декларації №23UA51U6 від 01.03.2023, а саме щодо відправника, країни відправлення, країни призначення, умов поставки, ваги та найменування товару.

Таким чином, співставлення даних митного оформлення, які містяться у документах, наданих митною службою респ. Румунії та документах, які подавались при ввезені товарів в Україну за МД від 01.03.2023 №23UA51U6 дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару, експортованого з Румунії до України.

Однак, під час співставленням даних, які містяться в експортній МД 24.02.2023 №23ROGL3800Е0014881, експортному інвойсі №7 від 22.02.2023 встановлено, невідповідність даних щодо митної вартості товару, які заявлені у МД №23UA51U6 від 01.03.2023.

Відповідно до МД від 01.03.2023 №23UA51U6 та наданих до Одеської митниці документів вартість товарів становила 28 096,22 євро. (згідно курсу НБУ на день подання МД 1 090 782,66 грн.,) разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів респ. Румунія, встановлено, що вартість товарів згідно експортної МД №23ROGL3800Е0014881, експортного інвойсу від 22.02.2023 №7 становить 34 418,02 (згідно курсу НБУ на день подання МД 1 336 214,23 грн.).

Тобто, загальна різниця вартості товарів за вищезазначеною МД складає 6 321,80 євро (що згідно з курсом НБУ на день здійснення митного оформлення складає 245 431,57 грн.).

Отже, встановлено, що товар «фрукти, овочі свіжі», загальною вагою брутто 23 867,00 кг., нетто 22 611,00 кг., заявлений за МД від 01.03.2023 №23UA51U6 переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу підробленого інвойсу №7 від 23.02.2023, який містить неправдиві дані стосовно вартості товару.

Одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Армавірська, 7А, ) в особі директора ОСОБА_1 , яка як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Перебуваючи на посаді директора підприємства, гр. ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Таким чином, директором ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» ОСОБА_1 , вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «фрукти, овочі свіжі», за МД №23UA51U6 від 01.03.2023 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу підробленого інвойсу №7 від 23.02.2023, який містить неправдиві дані стосовно вартості товару.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник Калашнікова Т.В., в інтересах ОСОБА_1 , зазначила, що постанова суду є необґрунтованою та незаконною, такою що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне:

- судом 1-ої інстанції не надана оцінка тій обставині, що митною службою України при проведенні досудової перевірки допущено неповноту, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що ОСОБА_1 займала посаду директора ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУП» та була особою, відповідальною за фінансове врегулювання товариства, у тому числі на час виготовлення інвойсу № 7 та подання МД № UA51U6 від 01.03.2023;

- матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 митних правил, а протокол про порушення митних правил фактично ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Румунії, яка не може бути підставою для складення протоколу про порушення митних правил та розглядатися як доказ вини особи; в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки вона не вчиняла будь-які умисні дії щодо підроблення інвойсу № 7 шляхом внесення неправдивих даних стосовно вартості товару, подання підробленого інвойсу митному органу і відповідно не вчиняла дій, спрямованих на переміщення товару «фрукти, овочі свіжі» за МД від 01.03.2023 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю; судом не надано оцінки наданому стороною захисту доказу- скрін-шотам з телефону директора компанії продавця Карла Валіда на підтвердження того, що саме з ним узгоджено перед затвердженням змісту інвойсу № 7 (data 22.02.2023, scadent la 23.02.2023) суму товару на 15 463,70 євро;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишено і процесуальні порушення, допущені митним органом при складанні протоколу, зокрема, долучені до матеріалів справи документи, які надійшли від митних органів Румунії, не містять їх офіційного перекладу на державну мову, у тому числі з урахуванням положень, передбачених ст. 503 МК України про те, що перекладачем може бути посадова особа митного органу, і не може бути особа, яка складала протокол про порушення митних правил; в матеріалах справи відсутні дані особи, яка здійснила переклад, документ, який підтверджує, що ця особа володіє мовою, знання якої необхідно для здійснення перекладу; матеріали справи також містять ряд документів, які взагалі не перекладені державною мовою, тому не відомо, які обставини вони зазначають (а.с. 28, 43); у справі відсутній запит Департаменту контролю та адміністрування митних платежів, на який надійшла відповідь від митної служби Румунії, з якого вбачалися б підстави для його ініціювання, а також формулювання поставлених питань, як і відсутній оригінал відповіді на цей запит, наданий митною службою Румунії, що позбавляє можливості учасників процесу впевнитися у його наявності та правильності перекладу ( а.с.13,14); наявні в матеріалах справи копії документів, засвідчені посадовою особою митниці з порушенням вимог до оформлення документів, регламентованих ДСТУ 4163:2020;

- декларування товарів відбулося на підставі товаросупровідних документів відповідно до ст. 335 МК України, що не спростовано митним органом, а матеріали справи не містять доказів, які б спростували чинність зовнішньоекономічного контракту від 16.02.2023 за № 16/02-23, а відтак і інвойсу № 7 на суму 15 463,70 євро, підписаного директором компанії продавця на виконання умов контракту.

Посилаючись на наведені доводи, захисник Калашнікова Т.В. просить скасувати постанову суду та провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про причини неприбуття не повідомила та жодних клопотань на адресу суду не подавала, натомість, в судове засідання з`явився її захисник Калашнікова Т.В., яка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, керуючись при цьому вимогами ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП та з`ясувавши думку інших учасників справи, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку представників Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А. та Ревенко Т.А., які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування)або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості передбачена відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, про що також вказано в апеляційній скарзі представника митниці.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 8 ст. 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у декларації.

Згідно із ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Разом із цим, відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Разом із цим, ч. 5 вищезазначеної статті передбачено, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Як вбачається з інформації, зазначеної у МД та товаросупровідних документах, продавцем товару є компанія S.C. FOREVER FRUCT SRL, Bucuresti sect. 1 str. B-DUL General Gheorghe Magheru nr. 32-36 sc. Cap. 9, Romania, а одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Армавірська, 7А, ) в особі директора ОСОБА_1 .

Факт перебування ОСОБА_1 на посаді керівника ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» підтверджується, серед іншого, контрактом № 16/02-23 від 16.02.2023, який укладеного між компанією S.C. FOREVER FRUCT SRL (Румунія) та ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» в особі директора ОСОБА_1 , якою він і підписаний, а підпис скріплений печаткою ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП»(а.с. 36-38).

Таким чином, перебуваючи на посаді керівника підприємства ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства та зобов`язана забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Отже, враховуючи вище викладене апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника з зазначеного приводу.

Доводи апеляційної скарги про те що, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК є необґрунтованими та спростованими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України, направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу, є однією з форм митного контролю. Правовою підставою для направлення запитів до митних органів респ. Румунії є Протокол ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифіковану Законом України № 1678 VІІ від 16.09.2014.

Відповідно до матеріалів справи з метою з`ясування питання про автентичність поданих митному органу документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Румунії.

Так, 28.09.2023 Одеською митницею за вхідним № 22352/4 отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 27.09.2023 №26/26-04/7.10/2515, щодо отриманої відповіді митних органів Румунії від 06.09.2023 №22747/11 на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні на митну територію України товару: «фрукти, овочі свіжі» на адресу ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП»

В ході опрацювання інформації, яка надана у вищевказаному листі митних органів Республіки Румунія встановлено, що фактично товари, які у вантажному автомобілі №VWN139/I720LG надійшли до України за МД типу «ІМ40ДЕ» від 01.03.2023 №23UA51U6 та інвойсом від 22.02.2023 № 7, оформлювались у митних органах Республіки Румунія за експортною митною декларацією №23ROGL3800Е0014881 від 24.02.2023, експортним інвойсом №7 від 22.02.2023 та CMR у режимі «експорт» до України.

Згідно даних експортних документів, відправником товару є Румунська компанія «S.C. FOREVER FRUCT SRL Bucuresti sect. 1 str. B-DUL General Gheorghe Magheru nr. 32-36 sc. Cap. 9, Romania», а покупцем та одержувачем є ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУПП» (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Армавірська, 7А, ).

Відповідно даних, зазначених в копії вищезазначеної експортної декларації, експортного інвойсу та CMR з території Румунії в Україну було відправлено товар в «фрукти, овочі свіжі» загальною фактурною вартістю 34 418,02 євро., загальною вагою брутто 23 867,00 кг. Умови поставки CPT.

Отже, даними, які містяться у графах експортної декларації від 24.02.2023 №23ROGL 3800Е0014881, експортного інвойсу від 22.02.2023 №7 підтверджено достовірність даних наданих при митному оформленні митної декларації від 01.03.2023 №23UA51U6, а саме щодо відправника, країни відправлення, країни призначення, умов поставки, ваги та найменування товару.

Таким чином, співставлення даних митного оформлення, які містяться у документах, наданих митною респ. Румунії та документах, які подавались при ввезені товарів в Україну за МД від 01.03.2023 №23UA51U6 дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару, експортованого з Румунії до України.

Однак, під час співставленням даних, які містяться в експортній МД 24.02.2023 №23ROGL3800Е0014881, експортному інвойсі №7 від 22.02.2023 встановлено, невідповідність даних щодо митної вартості товару, які заявлені у МД №23UA51U6 від 01.03.2023.

Відповідно до МД №23UA51U6 від 01.03.2023 та наданих до Одеської митниці документів вартість товарів становила 28 096,22 євро. (згідно курсу НБУ на день подання МД 1 090 782,66 грн.,) разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів респ. Румунія, встановлено, що вартість товарів згідно експортної МД №23ROGL3800Е0014881, експортного інвойсу від 22.02.2023 №7 становить 34 418,02 (згідно курсу НБУ на день подання МД 1 336 214,23 грн.).

Тобто, загальна різниця вартості товарів за вищезазначеною МД складає 6 321,80 євро (що згідно з курсом НБУ на день здійснення митного оформлення складає 245 431,57 грн.).

Таким чином, встановлено, що товар «фрукти, овочі свіжі», загальною вагою брутто 23 867,00 кг., нетто 22 611,00 кг., заявлений за МД від 01.03.2023 №23UA51U6 переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу підробленого інвойсу від 23.02.2023 №7, який містить неправдиві дані стосовно вартості товару.

Надана митними органами респ. Румунія копія декларації є єдиним адміністративним документом, який видано відповідно до наказу Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 використовується для декларування товарів відповідно до положень митного законодавства України. Єдиний адміністративний документ (SAD) це стандартна форма митної декларації, введена в країнах ЄС, а також в Україні. Правовою підставою для визнання та використання Україною такого документу є Конвенція про спрощення формальностей у торгівлі товарами від 20.05.1987, ратифікована Законом України № 2554-ІХ від 30.08.2022, яка встановлює форму. Міжнародні договори купівлі-продажу товарів, митні чи товаросупровідні документи, якими вони комплектуються, в ланцюжках міжнародного постачання товарів не потребують будь-якої додаткової легалізації та приймаються митними та державними органами України без обмежень, наявні в матеріалах справи копії листів митних органів Республіки Румунії можуть бути використані для встановлення наявності порушень митних правил.

Отже, в контексті наведеного апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів порушення ОСОБА_1 митних правил, а протокол про порушення митних правил фактично ґрунтується лише з отриманої інформації на підставі листа митних органів Румунії, яка не може бути підставою для складення протоколу про порушення митних правил та розглядатися як доказ вини особи, в той же час наявні в матеріалах справи докази у підтвердження винуватості ОСОБА_1 знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою та нічим не спростовані.

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Доводи захисника, щодо долучення до матеріалів справи документів, які надійшли від митних органів Румунії, без офіційного перекладу на державну мову були перевірені під час апеляційного розгляду та суд їх визнає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки мова інформації митних органів відповідає вимогам ст.ст. 6 та 7 Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони, ратифікована Законом України № 1678 VІІ від 16.09.2014.

Окрім того апеляційний суд зауважує, що результати розслідування запитуваного органу надіслані заявнику в письмовій формі разом із завіреними копіями відповідних документів з дотриманням вимог ст. 8 згаданого вище Протоколу ІІ, якою визначено форму передання інформації.

Також не має правового значення відсутність у справі запиту Департаменту контролю та адміністрування митних платежів, на який надійшла відповідь від митної служби Румунії, на що посилається в апеляційній скарзі захисник, при цьому у згаданій відповіді митних органів Румунії зазначені як законодавчі підстави для повідомлення інформації (Протокол ІІ), так і запитувані заходи/розслідування (поставлені питання), що також спростовує доводи сторони захисту про неможливість встановлення підстав для ініціювання запиту, а також формулювання поставлених питань (а.с. 13-14).

Водночас, клопотань про витребування відповідного запиту стороною захисту заявлено не було, як і не було заявлено клопотань про надання для огляду в судовому засіданні оригіналу відповіді на цей запит.

Захисником також не порушувалось питання про надання митним органом для огляду документів, копії яких які наявні в матеріалах справи і які на думку, сторони захисту, засвідчені посадовою особою митниці з порушенням вимог до оформлення документів, регламентованих ДСТУ 4163:2020.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу захисника, що респ. Румунією надіслані митному органу України завірені копії документів, а не оригінали, водночас, ч. 3 ст. 8 Протоколу ІІ передбачає, що оригінали документів повинні бути передані тільки на запит у випадках, коли завірених копій буде недостатньо. Відповідного запиту митного органу про витребування оригіналів документів матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б спростували чинність зовнішньоекономічного контракту за № 16/02-23 від 16.02.2023, а відтак і інвойсу № 7 на суму 15 463,70 євро, підписаного директором компанії продавця на виконання умов контракту, також не заслуговують на увагу з огляду на те, що об`єктом даного правопорушення є не згаданий вище контракт, а інвойс від 23.02.2023 №7, який містить неправдиві дані стосовно вартості товару, а неправдивість таких відомостей в інвойсі, який хоч і є невід`ємною частиною контракту, не створює наслідків для визнання контракту нечинним.

За викладених вище обставин у їх сукупності, апеляційний суд констатує, що в даному випадку митним органом було доведено наявність в діях керівника ТОВ «ФЕНІКІЯ ГРУП» ОСОБА_1 складу поставленого їй у провину порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку із чим суд 1-ої інстанції при ухвалені оскаржуваної постанови, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх належним чином, дійшов обґрунтованого висновку про її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, митних правил.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже апеляційний суд вважає, постанову суду 1-ої інстанції законною, обґрунтованою, у зв`язку із чим не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 7, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 459, 483, 486 МК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Калашнікової Т.В., в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца