Провадження №: 3/336/4625/2024
П О С Т А Н О ВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2024 року о 00 год. 40 хв. в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Шевченка, 273, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся.

Захисник, адвокат Шевченко А.В., вважала, що відеозапис, яким зафіксовано рух транспортного засобу, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не є відеофіксацію з бодікамер поліцейських 4171550, 474967, як зазначено у протоколі, і до матеріалів справи належним чином не долучався, невідомо, що це за камера, коли зроблено цей запис тощо. Провадження у справі просила закрити через відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 , допитаний як свідок, пояснив, що наприкінці червня 2024 року в складі екіпажу патрульної поліції перебував на чергуванні. Після 00:00 год., тобто у комендантську годину, побачили транспортний засіб ВАЗ, що рухався назустріч. Вони розвернули службовий автомобіль та поїхали за вказаним транспортним засобом. Той повернув праворуч та зупинився. Вказує, що транспортний засіб перебував поза полем їх зору не більше 20-30 секунд, що повинно бути зафіксовано записом з відеореєстратору їх автомобіля. Під`їхавши до автомобіля, побачили, що ОСОБА_1 перебував на місці правого переднього пасажира. Поруч нікого не було, з транспортного засобу ніхто не виходив. ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом, пояснюючи, що водій пішов у розташований поруч будинок. В цей час з будинку вийшов якийсь чоловік, який вважав, що поліцейські приїхали не його виклик. Однак цей чоловік не підтвердив, що хтось нещодавно заходив до будинку. Далі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та, оскільки він при собі не мав усіх необхідних документів, був запрошений до відділу поліції.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суддя доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, з огляду на таке.

Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За приписами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме:

?відомостями, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

?рапортом капрала поліції ОСОБА_2 та його показаннями в судовому засіданні;

?даними, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, та роздруківкою приладу Драгер;

?відеозаписом.

Відеозаписом, зокрема, зафіксований рух транспортного засобу ВАЗ назустріч екіпажу поліції, розворот патрульного автомобіля та подальше переслідування цього автомобіля, який на деякий час зник з поля зору поліцейських. Однак далі відеозапису вбачається, що на автомобілі ВАЗ увімкнулися, а потім вимкнулися червоні стоп-сигнали (таймкод 00:00:20 - 00:00:23), після цього патрульний автомобіль під`їхав до цього транспортного засобу, з нього ніхто не виходив, крім ОСОБА_1 .

Таким чином доводи ОСОБА_1 , що він був пасажиром даного транспортного засобу, а не його водієм, спростовані відеозаписом та показаннями поліцейського ОСОБА_2 .

З показань останнього також вбачається, що до протоколу як доказ долучалися відеозаписи із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських, що спростовує відповідні твердження захисника щодо неналежності чи недопустимості цього доказу.

За наведеного суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене при накладенні стягнення, суд вважає за доцільне накласти на особу адміністративне стягнення у вигляді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, як визначено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Сплаті відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір в розмірі 605,60 гривень в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік