Справа № 504/2442/24
Номер провадження 3/504/1486/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з СПД №1 ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , ФОП, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.12.2012, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. В судовому засіданні, захисник Косовської В.О. адвокат Ошарін Даніїл, надав суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та вказав на існування підстав для закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, в діях його підзахисної, з огляду на таке. В порушення вимог закону процедуру огляду на стан сп`яніння частково зафіксовано на камеру телефону, хоча такий мав бути зафіксований на камеру відереєстратора працівника поліції. Правові підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, водій не порушував правил дорожнього руху, що свідчить про те, що подальші вимоги працівників поліції цей водій не зобов`язаний був виконувати. В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, перед проведенням огляду на стан сп`яніння. Наявний у матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не підписаний поліцейськими. Рівень алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі не перевищував норми 0,5 проміле, що визначена чинними міжнародними договорами. З протоколу опитування захисником свідка ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 сиділа за кермом транспортного засобу Лексус НОМЕР_3 , на прохання самого свідка, та не здійснювала рух таким транспортним засобом.

Судом встановлено, що 25.05.2024 о 01:15 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Гоголя, 69, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Lexus р.н. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду, із застосуванням технічного приладу Alkotest Drager становить 0,38 проміле вмісту алкоголю у видихуваному повітрі. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2024 серії ААД №468392, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень;

- даними письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.05.2024, що вміщені у графі протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2024 серії ААД №468392, згідно яких ОСОБА_1 повідомила, що вона керувала автомобілем Lexus ВН4090ТІ, в 11 годині вечора випила одне пиво в ресторані «Яхта», в авто перебувала 300 м. по «просьолочній» дорозі, переганяла авто до дому, правила ПДД не порушувала;

- даними роздруківки тесту приладу Драгер, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (результат тесту 0,38 проміле вмісту алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі);

- даними письмових пояснень ОСОБА_3 від 25.05.2024, який повідомив, що він є членом підрозділу сприяння правоохоронним органам та 25.05.2024 ніс службу по охороні громадського порядку в с. Фонтанка, о 01:15 год. помітив як рухається автомобіль Лексус р.н. НОМЕР_3 , який був ними зупинений, водій ОСОБА_1 мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, та свідками було викликано поліцію. В присутності свідків ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, який показав 0,38 проміле, з результатами водій погодилась, пройти огляд у медичному закладі відмовилась;

- даними письмових пояснень ОСОБА_4 від 25.05.2024, який повідомив, що також є членом підрозділу сприяння правоохоронним органам та надав аналогічні ОСОБА_3 пояснення;

- даними направлення на огляд ОСОБА_1 метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.05.2024;

- відео записами, з місця зупинки транспортного засобу, які досліджено в ході розгляду справи.

Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, кваліфікація її дій працівниками поліції є вірною.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд зазначає наступне.

Доводи ОСОБА_5 про те, що в порушення вимог закону процедуру огляду на стан сп`яніння частково зафіксовано на камеру телефону, хоча такий мав бути зафіксований на камеру відереєстратора працівника поліції, судом враховуються, проте вони не зумовлюють недійсність огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог зазначеної норми, до матеріалів справи долучено пояснення двох свідків події, які підтвердили обставини зазначені у протоколі. Крім того, в матеріалах справи наявний відео запис з нагрудної камери поліцейського №46.559279, при досліджені якого встановлено, що ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою алкотестеру, що становить 0,38 проміле погодилась, та відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також спростовуються доводи адвоката про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перед проведенням огляду на стан сп`яніння. У своїх поясненнях свідки зазначили, що є членами підрозділу сприяння правоохоронним органам, та здійснили зупинку автомобіля Lexus р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в якої були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Пояснення вказаних свідків повними, достовірними та такими, що узгоджуються з іншими наявними доказами у справі. Підстав вважати вказаних свідків упередженими та необ`єктивними у суду немає. Натомість пояснення ОСОБА_2 , який перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 , суд сприймає критично, оскільки останній є зацікавленою особою у вказаній справі, та надані ним пояснення жодним чином не підтверджуються іншими доказами провадження. Більше того, такі пояснення, суперечать наданим ОСОБА_1 поясненням, яка у протоколі про адміністративне правопорушення зазначила, що керувала автомобілем Lexus ВН4090ТІ, в 11 годині вечора випила одне пиво в ресторані «Яхта», в авто перебувала 300 м. по «просьолочній» дорозі, переганяла авто до дому, правила ПДД не порушувала.

Доводи захисника про відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу, оскільки водій не порушував правил дорожнього руху, що свідчить про те, що подальші вимоги працівників поліції цей водій не зобов`язаний був виконувати, суд сприймає критично, оскільки, можливі, допущені, на його думку, працівниками поліції або членами громадського формування порушення, жодним чином не впливають на сам факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Вказане не стосується предмету доведення даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не впливає на кваліфікацію дій особи, як і не потягло недопустимість доказів у цьому провадженні.

Суд погоджується з доводом захисника про відсутність у акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підпису поліцейського, однак вказує на те, що до матеріалів справи долучено роздруківки тесту приладу Драгер, який підписаний інспектором та ОСОБА_1 без зауважень. Крім того, результат оглядуОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, який складено та підписано уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності. Отже результат огляду ОСОБА_1 зафіксовано належним чином та сумніви у його достовірності відсутні.

З приводу доводу захисника про необхідність застосування судом при розгляді даної справи норм Конвенції ООН від 1968 року, якою встановлено, що водія можливо вважати у стані алкогольного сп`яніння, лише коли в його організмі міститься алкоголю не менше 0,5 проміле, суд зазначає наступне.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 7 р.2 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (конвенція ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 25 квітня 1974 року), міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Водій транспортного засобу повинен уникати будь-яких дій, що не пов`язані з водінням.

Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального допустимого за національним законодавством рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, при якому керування водіями транспортними засобами має бути заборонено. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші (менші) показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні. З огляду на наведене, порушень норм національного законодавства при розгляді справи суд не вбачає.

Згідно роздруківки результату проходження ОСОБА_1 алкотесту 25.05.2024 за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» тест №299, його показник становив 0,38 проміле.

Тобто належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись частиною 1 статті 130, статями 245, 280, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів