Єдиний унікальний номер судової справи 488/1695/24
Номер провадження 33/812/358/24 Головуючий у місцевому суді: Федорченко А.А.
Категорія: ст.124,122-4 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качана Р.Ю.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качана Романа Юрійовича на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст.124, ст.122-4 КУпАП, та призначено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415021, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 22 квітня 2024 року, встановлено, що 08 квітня 2024 року близько 21 год. 17 хв. в місті Миколаєві по вулиці Айвазовського біля будинку №11-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, під час зміни напряму руху не обрав безпечний боковий інтервал та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль марки та моделі Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого продовжив рух та допустив наїзд на припарковані транспортні засоби автомобілі марки та моделі Daihatsu Move, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415022, який був складений 22 квітня 2024 року, встановлено, що 08 квітня 2024 року близько 21 год. 17 хв. в місті Миколаєві по вулиці Айвазовського біля будинку №11-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив ДТП з транспортними засобами Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , Daihatsu Move, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого залишив місце пригоди. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«а» п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2024 року справи про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та за ст.122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, та призначено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 02 липня 2024 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Качан Р.Ю. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2024 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова районного суду є незаконною, ухваленою без врахування усіх обставин справи та наявних доказів.

Зазначено, що суд першої інстанції розглянув справу без проведення судового засідання, без заслуховування позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про час і дату судового засідання. Також у справі відсутній протокол судового засідання.

При цьому, судом винесено постанову за відсутності об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначено, що:

протокол про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2024 року, складений за ст.122-4 КУпАП, не містить у своїх додатках ПІБ осіб, від яких відібрано пояснення, не містить фотозображень місця події. У схемі місця ДТП зазначено трьох потерпілих, однак від жодного з них поліцейськими не відібрано пояснень. Протокол не містить посилань на наявність свідків правопорушення;

протокол про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2024 року, складений за ст.124 КУпАП, містить посилання на потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , однак до нього також не долучено жодного пояснення потерпілих. Також у протоколі не зазначено про свідків події правопорушення, а саме про свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

будь-яких інших об`єктивних доказів, як наприклад фотозображень з місця ДТП, відеозаписів з реєстраторів поліцейських до матеріалів справи не долучено.

Також вказано, що суд першої інстанції не викликавши до суду і не допитавши в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допустив необ`єктивність судового розгляду, не звернувши уваги на невідповідності у письмових поясненнях.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності.

В судовому засіданні брав участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Качан Р.Ю., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні при вирішенні справи покладалась на розсуд суду, але підтвердила той факт, що 08 квітня 2024 року дійсно її транспортний засіб було пошкоджено, за обставин, викладених в протоколі, на підтвердження чого долучила до справи фотозображення автомобілів ДТП та місця події. При цьому, зазначила, що витрати на ремонт автомобіля були компенсовані ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пп.«б» п.2.3, п.п.10.1, 12.1, 13.1, пп.«а» п.2.10 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог пп.«б» п.2.3, п.п.10.1, 12.1, 13.1, пп.«а» п.2.10, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п«б» п.2.3 ПДР водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За правилами п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415021, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 22 квітня 2024 року, встановлено, що 08 квітня 2024 року близько 21 год. 17 хв. в місті Миколаєві по вулиці Айвазовського біля будинку №11-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, під час зміни напряму руху не обрав безпечний боковий інтервал та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль марки та моделі Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого продовжив рух та допустив наїзд на припарковані транспортні засоби автомобілі марки та моделі Daihatsu Move, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Так, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний протокол не містить підпису ОСОБА_1 . Особою, яка склала протокол, зазначено, що ОСОБА_1 на запрошення не з`явився.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ДТП, що мала місце 08 квітня 2024 року.

Так, в поясненнях від 08 квітня 2024 року свідок ОСОБА_6 зазначала, що близько 21 год. 17 хв. у внутрішньому квартальному проїзді вона почула гучний гуркіт. Почавши йти швидше побачила пошкоджені автомобілі. Після цього викликала поліцію та очікувала на місці. Спостерігаючи за транспортними засобом, помітила, що з автомобіля Daewoo з-за керма вийшов чоловік: високий, міцної статури, з короткою стрижкою, приблизно 35-40 років за віком.

В наступних поясненнях від 10 квітня 2024 року свідок ОСОБА_6 зазначила, що 08 квітня 2024 року близько 21 год. 17 хв. почула гучний звук в дворі будинку де вона проживає та направилась в напрямку місця звідки лунав цей звук. Підійшовши ближче помітила як з транспортного засобу Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , темного кольору, з місця водія вийшов чоловік та пішов у невідомому напрямку. Сьогодні (10 квітня 2024 року) працівники поліції показали їй фото, на якому вона впізнала водія транспортного засобу, яким є ОСОБА_1 .

В поясненнях від 08 квітня 2024 року свідок ОСОБА_5 зазначив, що 08 квітня 2024 року о 21 год. 17 хв. він був у своєму дворі. Автомобіль на швидкості «пролетів» повз нього вдаривши транспортний засіб автомобіль Skoda Octavia, потім здійснив зіткнення з транспортними засобами Daihatsu та Volkswagen. В подальшому водій вийшов зі свого автомобіля та пішов з місця ДТП.

В наступних поясненнях від 10 квітня 2024 року свідок ОСОБА_5 зазначив, що 08 квітня 2024 року о 21 год. 17 хв. він знаходився у дворі свого будинку та став свідком ДТП за участю транспортного засобу автомобіля Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого допустив наїзд на припарковані транспортні засоби: спочатку на автомобіль Skoda Octavia, потім на автомобіль Daihatsu та в кінці на автомобіль Volkswagen Polo. З автомобіля Daewoo вийшов його сусід, якого він наглядно знає, та залишив місце ДТП. Сьогодні (10 квітня 2024 року) працівники поліції показали йому фото, на якому він дійсно впізнав водія транспортного засобу Daewoo, яким є ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає доцільним керуватися письмовими поясненнями, наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доказів того, що вказані свідки є зацікавленими особами, або надали неправдиві свідчення матеріали даної справи не містять.

Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції також підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст.63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними.

Також, матеріали справи містять фото ОСОБА_7 під яким свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поставили свої підписи.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема дорожньо-транспортної події. За даними схеми місця ДТП, де зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній, місця зіткнення, а також розташування транспортних засобів після ДТП.

До того ж, в схемі зазначено, що внаслідок ДТП:

автомобіль марки і моделі Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, а саме: пошкоджено передню центральну частину, передню праву частину транспортного засобу;

автомобіль марки і моделі Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, а саме: пошкоджено передню центральну частину, передня ліву частину транспортного засобу;

автомобіль марки і моделі Daihatsu Move, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зазнав механічних пошкоджень, а саме: пошкоджено праву частину транспортного засобу;

автомобіль марки і моделі Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зазнав механічних пошкоджень, а саме: пошкоджено передню праву частину транспортного засобу.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття судового рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За такого, докази, що наявні в матеріалах справи, доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам пп.«б» п.2.3, п.п.10.1, 12.1, 13.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Качана Р.Ю. про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Згідно з пп.«а» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №415022, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 22 квітня 2024 року, встановлено, що 08 квітня 2024 року близько 21 год. 17 хв. в місті Миколаєві по вулиці Айвазовського біля будинку №11-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив ДТП з транспортними засобами автомобілями Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , Daihatsu Move, реєстраціний номер НОМЕР_3 , та Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після чого залишив місце пригоди.

Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«а» п.2.10 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.

Вищевказаний протокол не містить підпису ОСОБА_1 . Особою, яка склала протокол, зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився.

За змістом ст.ст.7,251,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

З огляду на наведене суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені п.2.10 Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо пояснень свідків, яких, як на думку апелянта, безпідставно не викликано та не допитано у суді першої інстанції, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ст.122-4 КУпАП. Такі докази долучені до протоколу і сумнівів не викликають.

Таким чином, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Також апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що працівники поліції не додали до протоколів будь-яких інших об`єктивних доказів, як наприклад фотозображень з місця ДТП, відеозаписів з реєстраторів поліцейських. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності як за ст.124 КУпАП так і за ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Оскільки ОСОБА_1 покинув місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, то і не існувало фактичної можливості здійснити фіксацію поліцейським.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, обставини вчинених правопорушень встановлюються передбаченими законодавством засобами доказування, серед яких окрім відео та фотоматеріалів, є пояснення свідків, протокол про адміністративне правопорушення тощо. Як було зазначено вище, вина ОСОБА_1 доведена переліченими доказами у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що письмові пояснення свідків містять невідповідності, апеляційний суд вважає безпідставними.

Той факт, що в поясненнях від 10 квітня 2024 року на відміну від пояснень від 08 квітня 2024 року свідками зазначено, що транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 пояснюється тим, що цього дня, 10 квітня 2024 року, працівники поліції показали свідкам фотографії ОСОБА_1 , що й дало змогу встановити особу правопорушника.

Суд також відхиляє доводи апелянта про те, що працівники поліції в протоколі не вказали свідків події, оскільки така обставина є лише формальною та істотно не впливає на допустимість доказів в справі та на права і свободи особи, яка притягається до відповідальності.

Стосовно розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_1 , але процесуальні права останнього, в тому числі право на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином оскаржувана постанова судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Качана Р.Ю. відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Качана Романа Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та призначено покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова