Справа № 291/1097/24
Провадження №3/291/883/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,

за участю секретаря Кащук Л.С.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого,

громадянина України, і.к. НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2024 р. о 13 год. 20 хв., в с.Березянка Бердичівського району Житомирської області, по вул. Шкільній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що він їхав автомобілем і його безпідставно зупинили, поліцейському показалось, що є запах з ротової порожнини, від інших дій він відмовився. Інших будь-яких ознак у нього не було.

25.08.2024 його попросили сусіди підвезти до траси. Керував він автомобілем ВАЗ 2109, був зупинений працівниками поліції. Коли його зупинили то повідомили, що їм хтось сказав , що він п`яний їздить по селі. Далі сказав, що у нього запах алкоголю з ротової порожнини, він сказав , що не вживав. Йому було запропоновано пройти Драгер на місці зупинки . Він рахував, що це незаконні підстави, бо інших ознак сп`яніння у нього не було, тому він відмовився. Протокол був складений у його присутності. Від підпису він відмовився.

В своєму письмовому клопотанні наводячи цитати та висловлені правові позиції у постановах Апеляційних судів, постановах Верховного Суду України просить провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки вважає, що підстав для його огляду не було взагалі. Поліцейським автоматично було названо популярну ознаку сп`яніння, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених у нього ознак сп`яніння. Він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення.

Також вважає, що свідчення полісменів судом не можуть прийматися як докази. Теж стосується і протоколу про адмін. правопорушення і всього іншого так як вважає, що це все є творчістю полісменів. Не є доказами взагалі.

Зазначає, що у справі немає об`єктивного підтвердження правомірності його зупинки А при процедурі за п.2.5 ПДР та при складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права па правовий захист.

Також вказує, що його не відсторонили від керування, а просто відпустили їхати далі. Вважає, що побічно доводить його тверезість і реальну відсутність ознак сп`яніння.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що вони перебували на виклику в селі Березянка. Заявник який їх викликав, їм повідомив, що ОСОБА_3 постійно зловживає алкоголем і сідає за руль і цього разу також. Він увімкнув проблискові маячки, і зупинив водія, за не пристебнутий ремінь безпеки. У водія був різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або в лікувальному закладі, на що водій ОСОБА_3 відмовився. Пропонував вирішити на місці це питання, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. В подальшому було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпрАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Водій був відсторонений від керування т.з. На місці ще був ОСОБА_4 в машині були люди і підходив Косівський.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, врахувавши покази свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 170676 від 25 серпня 2024;

- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820, з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та від проходження вказаного огляду на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлялась у зв`язку з його відмовою від вказаного огляду;

- розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КупАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом;

- рапортом інспектора СРПП ВПЛ № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 25.08.2024 р.

Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до автомобіля водію, повідомляє, що ведеться відео фіксація події на нагрудну камеру поліцейського, повідомляє про наявність у нього ознаки алкогольного сп`яніння та називає її, повідомляє йому причину зупинки. Поліцейський багаторазово пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або проїхати для цього в медичний заклад, оскільки у водія наявні ознаки сп`яніння. Водій неодноразово то відмовляється то уникає відповіді. Поліцейський роз`яснює, що така його поведінка буде розцінена, як відмова від проходження огляду та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поліцейський роз`яснює водію його права та обов`язки. Водій повідомляє, що права йому зрозумілі. В подальшому відмовляється пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі.

Поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи. Оголошує його, пропонує водію надати пояснення, поставити підпис та отримати копію, водій відмовляється.

Поліцейський роз`яснює водію, що йому сьогодні заборонено керувати транспортними засобами та його відсторонено від керування.

Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 25.08.2024 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовилась від проходження такого огляду.

ОСОБА_5 не наводить заперечень факту керування ним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Основними аргументами ОСОБА_1 на спростовування події та складу адміністративного правопорушення були посилання на процесуальні недоліки та помилки, яких припустилися, на його думку, працівники поліції, складаючи протокол у справі про адміністративне правопорушення, збираючи докази у справі та оформлюючи матеріали адміністративної справи.

Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, закріплено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 таких дій не вчинив.

Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_1 не надано.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що водій має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (Шістсот п`ять гривень 60 коп.) .

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" -" Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22.11.2024 року.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк