БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/849/24
Провадження № 3/730/428/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Борзна Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи згідно ухвали Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року під адміністративним наглядом терміном на 1 рік з встановленими обмеженнями у вигляді заборони виходу з будинку АДРЕСА_1 з 22-00 год. до 05-00 год. за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого; заборони виїзду за межі місця постійного проживання без дозволу керівника ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області; зобов`язання з`являтись на реєстрацію до ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області кожного першого вівторка кожного місяця з 09-00 год. до 11-00 год.; заборони відвідування місць продажу спиртних напоїв на розлив (винних магазинів, пивних барів, ресторанів, шашличних, кафе, закусочних та інших місць) з метою придбання та вживання спиртних напоїв, 22червня 2024 року о 00-35 год. був відсутній за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у вчиненні вказаного правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в адмінпротоколі, але пояснив, що був відсутній за місцем проживання через те, що повертався пізно з роботи та зламалася маршрутка, на якій він повертався додому.

На запитання суду пояснив, що про цей випадок нікому не казав. Своєму інспектору одразу не повідомив ані за телефоном, ані через жодні соціальні мережі. Чому, пояснити не зміг. Просить застосувати штраф.

У судовому засіданні працівник поліції, який здійснює нагляд за ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 зазначив, що останній систематично порушує адміністративний нагляд, висновків не робить, на профілактичні бесіди реагує погано та безвідповідально відноситься до своїх обов`язків.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, зі змістом якого ОСОБА_1 погодився; копіями рапорта працівника поліції; листка контролю за дотриманням установлених обмежень, дій піднаглядним; зобов`язання ОСОБА_1 на порушувати вимоги ухвали суду від 10.01.2024р.; ухвали Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2024 року про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 ; постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП; довідки Борзнянської міської ради Чернігівської області № 1796 від 29.12.2023 року; власними поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені ст.ст. 33, 35 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 статті 187 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Визначаючи вид стягнення, суд бере до уваги, що, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив вчетверте протягом 6 місяців.

На думку суду, застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арешту є найбільш доречним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для правопорушника, не обтяжує сімейний бюджет. При цьому, суд вважає, що стягнення у виді штрафу чи виправних робіт, у даному конкретному випадку, не буде достатнім заходом впливу на ОСОБА_1 , який має усвідомити наслідки своєї негативної поведінки. Судом також враховується той факт, що за вчинення попередніх правопорушень судом було призначено ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, проте він все рівно продовжує вчиняти правопорушення, а отже, даний вид стягнення є недієвим. Одночасно суд враховує, що у справі відсутні дані, що ОСОБА_1 офіційно працює.

Також, судом встановлено, що підтверджено самим ОСОБА_1 , штрафи, які на нього були накладені у минулих судових засідання судом він не сплатив.

Адміністративна відповідальність має подвійну мету захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша репресивно-каральна («штрафна») полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави правопорушнику, а по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція запобіжно-виховна тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Тобто, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що і матиме місце в цій ситуації, на переконання суду, у разі визначення стягнення у виді арешту.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 187, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту на строк 3 (три) доби.

Строк арешту відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.