Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1667/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участтю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП
в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого
АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, і.к. НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
25 листопада 2023 р. о 10 год. 36 хв., в с. Городок Бердичівського району Житомирської області, по вул. Колгоспні й, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Renault Thalia, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а саме відмовився від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що подія відбувалась в 2023 року восени 25 числа близько 11 год., в селі Городок. Він мав вести сина, який прийшов у відпустку. Його зупинили, «Драгера» у них не було і свідків не було. Він їхав з м. Поребище, купив каву і мав на 13 годину завести сина в м. Бердичів. Він взяв його речі і їхав, його зупинили працівники поліції, потім склали протокол за брудний номерний знак. Він їм сказав, що у нього не має часу бо потрібно було малого завести в м. Бердичів. Він відмовився, бо в них на місці «Драгера» не було.
В своєму письмовому клопотанні просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки поліцейські перед пред`явленням вимоги про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння вказали про наявність у нього такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, проте будь яких доказів відносно вказаного до протоколу про адміністративне правопорушення не додали і відповідно, немає доказів того, що у нього як водія були ознаки алкогольного сп`яніння, які б давали право поліцейському підстави проводити огляд його на стан алкогольного сп`яніння.
Також зазначає, що оскільки у акті огляду зазначено назву та номер технічного засобу, за допомогою якого мав би проводитись огляд на стан алкогольного сп`яніння, - газоаналізатор AlkotestDRAGER-6820 та свідоцтво про повірку вказаного технічного засобу № 12-01/7034, яке чине до 11 11.2023р., яких на місці зупинки транспортного засобу та місці складення Акту огляду взагалі не було, тому вказаний Акт є незаконним і не може бути доказом того, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні на місці зупинки транспортного засобу.
Вважає, що поліцейські у встановленому законом порядку, не направляли його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є істотним порушенням вимог ст.266 КУпАП.
Крім того вказує, що у поліцейських був відсутній спеціальний технічний засіб для такого огляду на стан алкогольного сп`яніння і про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу мене було повідомлено лише формально.
Таким чином, вважає, що він був позбавлений права як пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так і вимагати надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу конкретної (серійний номер), а не абстрактної вимірювальної техніки.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Яцишин А.В. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити.
В своєму письмовому клопотанні захисник зазначив, що наведене у протоколі не відповідає дійсності, оскільки у водія ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння на момент, коли до такого підійшли працівники поліції не було, зупинка транспортного засобу не здійснювалась, що вбачається з відеозапису, так як працівники поліції під`їхали та підійшли до транспортного засобу, коли такий не пересувався.
Крім того, ОСОБА_1 пройшов огляд 25.11.2023 року о 12 год. 20 хв., тобто того ж дня, в межах двох годин після фіксування факту нібито керування ним в стані алкогольного сп`яніння в Ружинській центральній лікарні.
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу від 25.11.2023 року, ОСОБА_1 був тверезим, тобто не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Тому вважає, що провадження у справі підлягає закриттю так як у ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 170542 від 25.11.2023;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, ОСОБА_1 від проходження такого відмовилась;
- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся у зв`язку з його відмовою;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8205286 від 25.11.2023 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП;
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до автомобіля водія повідомляє йому причину зупинки, а саме порушення водієм п. 2.9 в ПДР, просить надати посвідчення водія та реєстраційні документи. Повідомляє водію про наявність у нього ознаки алкогольного сп`яніння та називає її. Повідомляє, що проводиться відео фіксація на портативний реєстратор. На запитання поліцейського стосовно того чи вживав водій алкогольні напої, водій повідомляє, що вживав вчора пиво. Поліцейський неодноразово пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, або в медичному закладі. Водій неодноразово відмовляється від проходження огляду. Поліцейський оголошує водію його права та обов`язки. Складають постанову та протокол про адміністративне правопорушення, інші процесуальні документи. Поліцейський оголошує постанову про порушення п. 2.9 в ПДР, водій ставить підпис, заперечень не висловлює.
Поліцейський оголошує протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому уточнює у водія чи він згодний з тим, що в протоколі зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, водій повідомляє «Так відмовляюсь».
Поліцейський повідомляє, що водія відсторонено від керування транспортним засобом.
Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 25.11.2023 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 було позбавлено права пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так як на їх думку у поліцейського на момент пред`явлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння був відсутній спеціальний технічний засіб для такого огляду, суддя вважає надуманими та необґрунтованими, оскільки із зазначеного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції неодноразово, було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та неодноразово запропоновано пройти такий огляд або на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager, або в закладі охорони здоров`я, також роз`яснено, що уразі відмови відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак у ОСОБА_1 наміру на проходження огляду на визначення факту сп`яніння не було, він прийняв рішення відмовитись від огляду на стан сп`яніння. Тому суд, приймає такі твердження, як намагання ОСОБА_1 уникнути покарання.
Стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу де було проведено огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, то слід зазначити, що відповідно до вимог пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., визначає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже, вказаний висновок щодо результатів огляду з метою визначення стану алкогольного чи іншого сп`яніння є недопустимим доказом, який не спростовує його винуватість у вчиненні порушення вимог п.2.5 ПДР України.
Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.
Під час розгляду справи судом, стороною захисту не надано переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 , як події, так і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представника дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідлісю ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 13.09.2011.
Таким чином, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, при призначенні адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено 04.07.2024 року.
Суддя О. В. Митюк.