Справа № 191/3076/24
Провадження № 3/191/1166/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в АТ «Українська залізниця», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколами про адміністративні правопорушення:

- серії ААД №591734 від 24.06.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 24.06.2024 року о 16:05 годині в смт. Іларіонове, вул. Садова, 2 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alco For 507. Результат 1,28 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Тест №00066;

- серії ААД №795094 від 24.06.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП, в якому зазначено, що 24.06.2024 року о 16:05 годині в Синельниківському районі, смт. Іларіонове, вул. Садова, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, а також увімкненням спеціального звукового сигналу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від його захисника адвоката Терещенка Д.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Крім того, раніше від захисника адвоката Терещенка Д.В. надходило клопотання разом із доповненнями про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу даних адміністративних правопорушень. У клопотанні захисник посилався на те, що матеріали справи не містять фіксації обов`язкових обставин, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом як такого, а також у зазначений у протоколі час; факту зупинення такого транспортного засобу поліцейськими; факту застосування проблискових маячків для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Таким чином, матеріалами справи не підтверджується рух транспортного засобу та його зупинка, а тому і подальша вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці, проїхати в заклад охорони здоров`я з метою медичного огляду виконана з порушенням норм законодавства. У зв`язку із викладеним клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підтримав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.9а ПДР України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; та п.п. 2.4, 8.9 б ПДР України, відповідно до яких на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №591734 від 24.06.2024 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено, що 24.06.2024 року о 16:05 годині в смт. Іларіонове, вул. Садова, 2 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alco For 507. Результат 1,28 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Тест №00066.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №795094 від 24.06.2024 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП, 24.06.2024 року о 16:05 годині в Синельниківському районі, смт. Іларіонове, вул. Садова, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем KIA CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, а також увімкненням спеціального звукового сигналу.

До матеріалів справи в якості доказу долучено диск із відео-файлами за 24.06.2024 року, серед яких:

- із зазначенням часу з 16:02:57 по 16:05:48, де зафіксовано як службовий автомобіль поліції стоїть на узбіччі, потім рухається по дорозі та зупиняється біля автомобіля КІА з номерним знаком НОМЕР_1 , який стоїть на лівому узбіччі (відео без звуку);

- із зазначенням часу з 16:02:58 по 16:07:54, де зафіксовано як поліцейські намагаються спіймати когось, а потім зупиняють на території одного з домоволодінь особу чоловічої статі, як згодом установлено, що це ОСОБА_1 ;

- із зазначенням часу 16:05:40 зафіксовано автомобіль КІА з номерним знаком НОМЕР_1 , який стоїть на узбіччі та нікого біля нього немає;

- із зазначенням часу з 16:10:43 фіксує як ОСОБА_1 лежить на землі.

Жоден із відеозаписів, які знаходяться на оптичному лазерному диску, який долучено до матеріалів справи, не підтверджує того факту, що працівники поліції застосовували до ОСОБА_1 вимогу про зупинку транспортного засобу шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червоного та спеціального звукового сигналу, а також, що ОСОБА_1 24.06.2024 року о 16:05 годині керував транспортним засобом KIA CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначається у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №795094 та серії ААД №591734 від 24.06.2024 року.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст.130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і, як наслідок, не може нести відповідальність.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА з номерним знаком НОМЕР_1 24.06.2024 року о 16.05 годині і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даних адміністративних правопорушень.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката Терещенка Дмитра Володимировича про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова