Справа № 676/4901/24
Провадження № 3/676/1735/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Камянець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області

Шульга К. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2024 о 06.08 год. на трасі Н-03 Житомир-Чернівці 29 км 300 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням технічного приладу Драгер Алкотест 6810, тест 2499, результат 0,31 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Адвокат Мерінова Н. В. в судовому засіданні, посилаючись на положення Віденської конвенції про дорожній рух, а також на повідомлення Хмельницького обласного бюро СМЕ №1997 від 22.11.2023, відповідно до якого кількість проміле в 0,5 г чистого алкоголю на літр крові становить 0,5 ‰, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Крім того, надала документи, які позитивно характеризують ОСОБА_1 за місцем служби, які просила врахувати при винесенні рішення у справі.

Допитаний в судовому засіданні інспектор УПП в Хмельницькій області Підліснюк М. Ю., який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , пояснив, що коли зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , останній нервував, провели огляд, роз`яснили можливість огляду в лікарні. Зазначив, що коли правопорушення вчинено, його треба припинити і задокументувати. У даному випадку правопорушення було припинено та складено відповідний протокол. Також зазначив, що у даному випадку Віденська конвенція про дорожній рух не підлягає застосуванню.

Вислухавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про позитивний результат проведеного огляду 0,31 ‰;

корінцем з результатом тесту приладом Драгер Алкотест 6810 0,31 ‰;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з відміткою, що від проходження огляду у медзакладі відмовляється, оскільки згоден з приладом Драгер.

До матеріалів справи долучено також диск з відеозаписами, на яких зафіксовано процедура зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю і в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Також суд не бере до уваги доводи адвоката про необхідність застосування Віденської конвенції щодо показника алкоголю, виявленого у ОСОБА_1 , який з урахуванням максимально допустимої міжнародними нормами права норми алкоголю (0,5 ‰ у крові) не перевищує ці норми. Так, у статті 8 Віденської конвенції про дорожній рух, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Водій транспортного засобу повинен уникати будь-яких дій, що не пов`язані з водінням.

Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального допустимого за національним законодавством рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні, де встановлено дозволений показник рівня алкоголю у крові - 0,2 проміле.

Щодо позитивних характеристик ОСОБА_1 за місцем служби, суд зазначає, що з глибокою повагою ставиться до військовослужбовців ЗСУ та сил оборони, які самовіддано захищають Україну та її громадян від збройної агресії рф, водночас, звертає увагу на те, що закон для всіх один, та він повинен застосовуватися однаково до кожного, хто його порушив.

Одночасно необхідно звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, враховуючи ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, а також те, що це правопорушення є умисним, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в межах санкції вказаної статті, що буде необхідною та достатньою мірою відповідальності для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

На підставі статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 34, 35, 36, 40-1, 130, 268, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення до виконання - 3 місяці.

Реквізити для сплати штрафу:

Розрахунковий рахунок UA0022763

ГУК у Хмельницькій області/ Кам`янець-Подільське мтг/21081100

Код одержувача 37971775

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

ККД: 21081100.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106;

Код отримувач (код за ЄДРПОУ) 37993783,

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача UA0026001

ККД бюджету 22030106; пункт 5.

Штраф підлягає сплаті не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

При примусовому виконанні постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір визначеного постановою суду штрафу, а також стягуються витрати на облік правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області К. М. Шульга