Справа № 465/7271/24 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 33/811/1668/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2024 року,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 06.09.2024 року о 09 год. 50 хв. у місті Львові на вул.Наукова, 18, керуючи транспортним засобом "Chevrolet Lacetti", д.н.з НОМЕР_1 , під час паркування транспортного засобу не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на транспортний засіб, що стоїть "Toyоtа Auris", д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Павил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанову отримав 04.11.2024 року, на момент розгляду справи перебував на стаціонарному лікуванні.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_1 інвалід 2 групи та учасник бойових дій.

Звертає увагу на те, що поліція про складанні протоколі допустила дві помилки. На схемі стоянки автомобілів і в протоколі записаний не номер телефону ОСОБА_1 .

Зазначає, що при розгляді справи по суті абсолютно не було враховано пояснення ОСОБА_1 .

Зауважує, що водія "Toyоtа Auris", д.н.з. НОМЕР_2 не було в автомобілі і свідків, що підтвердили факт наїзду, немає.

Крім цього про паркування водій "Toyоtа Auris", д.н.з. НОМЕР_2 порушила правила дорожнього руху, розділ 15, зупинка і стоянка, пунк 15.1.

Акцентує увагу на тому, що водій "Toyоtа Auris" знаходився одночасно на двох паркомісцях. ОСОБА_1 при паркуванні свого автомобіля змушений був чотири рази маневрувати, що заїхати на парковку. При паркуванні випадково доторкнувся своїм переднім бампером до правого крила автомобіля "Toyоtа Auris" і залишив там слід фарби.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №569469 від 06.09.2024;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.09.2024 року, на якій зображено розташування транспортних засобів з прив`язкою до сталих орієнтирів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.09.2024 року.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що суддею районного суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.

Пунктом 13.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, що не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Потерпіла ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначила, що 06.09.2024 близько 08.30 зранку припаркувала свою машину та пішла на роботу. Того ж дня, близько 14.50 год. вернулась до автомобіля виявила пошкодження заднього бампера лівої сторони.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про неправдивість пояснень потерпілої ОСОБА_2 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у свої поясненнях від 06.09.2024 та у суді апеляційної інстанції зазначає, що при паркуванні випадково доторкнувся своїм переднім бампером до правого крила автомобіля "Toyоtа Auris" і залишив там слід фарби.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази причетності ОСОБА_1 до скоєння інкримінованому йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наведеними вище доказами.

Аналізуючи вищевказані пояснення та докази, що містяться в справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення вимог п. 13.3, Правил дорожнього руху України.

При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а вимоги апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Разом з тим, судом першої інстанції належним чином не з`ясовано дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що призвело до порушення норм матеріального права.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, накладаючи на нього адміністративне стягнення, суддя першої інстанції не врахував наведені вище вимоги Закону та стягнув з останнього на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова судді підлягає до зміни в цій частині із виключенням з її резолютивної частини посилання судді про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - змінити в частині вирішення питання стягнення судового збору.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк