ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/812/24 Номер провадження 33/814/941/24Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем ОСОБА_1 ,

з участю захисника Щербак Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрованийв АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, маючий неповнолітню дитину,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 20 квітня 2024 року близько 01 год. в с. Соколова Балка Полтавського району по автомобільній дорозі Т1734, керував автомобілем Nissan X-Trail, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови) та, всупереч вимогам п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Зазначає, що постанова судді ухвалена без з`ясування усіх обстави справи, без врахування доказів відсутності вини в його діях, а до участі у розгляді справи не залучено прокурора.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події, а тому цей запис не може бути доказом винуватості.

Стверджує про відсутність визначених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Наголошує, що в медичному закладі не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано альтернативного способу виявлення ознак алкогольного сп`яніння крім алкотестера Драгер.

Заслухавши пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та докази, приходжу до такого.

Відповідно до ст.7 КпАП України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно з ч.2 ст.250 КпАП України участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу.

Наведені приписи закону спростовують доводи порушника про необхідність в даному випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КаАП України, з обов`язковою участю прокурора.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Фактичні обставини відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №282132 від 20 квітня 2024 року і підтверджуються відеозаписом події, який долучений до цього протоколу.

Доводи порушника про недопустимість як доказу диску з відеозаписом події є неприйнятними, оскільки цей доказ отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення два DVD-R диски з відеозаписом події виготовлені у зв`язку з необхідністю надання інформації, яка має значення у даній справі про адміністративне правопорушення та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається в електронному вигляді у виді файлів.

При цьому, відеозапис хоча і складається з декількох фрагментів, проте за своєю суттю він є безперервним, про що свідчать відображені на ньому дата та час проведення зйомки, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій. Крім того, кожний наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього без будь-яких розривів у часі.

Жодних об`єктивних даних, які б могли свідчити про фальсифікацію відеозапису судом не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому приписи закону не містять вимоги до посадової особи в обов`язковому порядку зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення інформацію про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події.

Всупереч доводам апеляційної скарги, причиною зупинки автомобіля Nissan X-Trail, днз НОМЕР_1 , стало порушення водієм ОСОБА_2 обмежень під час дії комендантської години, встановленої наказом начальника Полтавської обласної військової адміністрації від 28 липня 2022 року №32 «Про запровадження комендантської години на території Полтавської області та призначення коменданта», що передбачає заборону руху транспортних засобів без спеціальної перепустки і поважних причин.

При цьому, незгода водія із причинами зупинки не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А право уповноважених осіб органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Твердження порушника про те, що йому не було запропоновано у медичному закладі альтернативного способу виявлення ознак алкогольного сп`яніння, крім алкотестера Драгер, жодним чином не спростовує висновків суду про його відмову проходити огляд на стан сп`яніння.

Адже відповідно до п.14. розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

В даному випадку таких підстав для дослідження біологічного середовища порушника не було.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Порушень закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 липня 2024 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.