Справа № 749/1560/24
Номер провадження 3/749/958/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2024 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ матеріали, які надійшли від Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався неодноразово,-

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшов протокол серії ЕПР1 № 162125 від 30.10.2024 р. про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що 30.10.2024 р. о 09 год. 33 хв. в м. Сновськ, вул. Ю. Костюченка, 33 ОСОБА_1 керував скутером ямаха джог без д. н. з., не маючи права керування таким транспортним засобом повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

За змістом підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4, 5 Р. 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У довідці Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області зазначено «згідно бази ІПНП «Цунамі» інформація щодо посвідчення водія (в електронній формі) DIA04547.

Тобто органом поліції надано інформацію про наявність у особи посвідчення водія, однак в порушення вимог Інструкції № 1395 не зазначено категорії транспортних засобів, якими ОСОБА_1 має право керувати, що позбавляє суд можливості співставити категорії транспортних засобів, якими особа має право керувати згідно посвідчення водія, з категорією транспортного засобу, яким він керував 30.10.2024.

Європейський суд з прав людини у п. 43 рішення у справі «Кобець проти України» (Заява № 16437/04) зазначив «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17 зазначив, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення неможе надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що органом поліції не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме відсутності у водія транспортного засобу права керувати транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, провадження підлягає закриттю у зв`язку з підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Підстави для вирішення питання про стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 126, 245, 247, 270, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З. О. Шаповал