Номер провадження: 33/813/1141/24
Номер справи місцевого суду: 523/4016/24
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 19.03.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 21 год. 56 хв. в м. Одесі по вул. Семена Палія, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9. ПДР 19.02.2024 керував т/з - мопедом марки «Honda Dio», vin № НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST 7510, прилад ARLM-0409, тест №1774. Результат 1.32 проміле. Огляд на стан сп`яніння також зі згоди водія проводився в медичному закладі у лікаря. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КНП «ОМЦПЗ» ООР, номер висновку №000549 від 19.02.2024.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою з огляду на такі обставини:

- його огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі був проведений без направлення поліції;

- огляд у медичному закладі був проведений невідомим приладом, реквізити якого не зазначені в жодному документі. Окрім того, зазначений прилад показав результат0,2 проміле, що з урахуванням похибки не є станом сп`яніння;

- для встановлення стану алкогольного сп`яніння не було відібрано біоматеріал;

- матеріали справи не містять доказів законності зупинки його транспортного засобу;

- під час процедури проходження огляду та складанні протоколу йому не було роз`яснено та забезпечено реальне право на правову допомогу, а також працівники поліції всупереч приписів КУпАП не відсторонили його від керування т/з;

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду від 19.03.2024 та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 двічі не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №852022 від 19.02.2024 (а.с. 1);

- чек-тестом алкотестера від 19.02.2024 (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с. 5);

- матеріалами відеофіксації адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 .

Апеляційний суд приймає до уваги аргументи ОСОБА_1 відносно того, що матеріли справи не містять його направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в той же час зауважує, що зазначена обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та не свідчить жодним чином про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Що стосується посилання ОСОБА_1 відносно того, що огляд у медичному закладі був проведений невідомим приладом, реквізити якого не зазначені в жодному документі та відносно того, що зазначений прилад показав результат 0,2 проміле, що з урахуванням похибки не є станом сп`яніння, апеляційний суд зауважує наступне.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги, апеляційним судом було витребувано із КРП «ООМЦПЗ» відомості відносно перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, 10.06.2024 на адресу апеляційного суду надійшла відповідь, згідно якої огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Alcotest 6810 ARAF 0366, свідоцтво про повірку №П51 QM08323.

Окрім того, згідно змісту наданої відповіді ОСОБА_1 двічі проходив перевірку за допомогою приладу Драгер, а саме 19.02.2024 о 22 год. 40 хв. та о 22 год. 58 хв., результат 1,15 та 1,01 %. Відтак, апеляційний суд критично оцінює посилання апелянта відносно того, що прилад показав результат 0.2 %.

Окрім того, як вбачається зі змісту надано акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №000549 ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме горілку та коньяк о 02 год. 19.02.2024.

Що стосується доводів ОСОБА_1 з приводу того, що для встановлення стану алкогольного сп`яніння не було відібрано біоматеріал, апеляційний суд зауважує, що відповідно до п.7) Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Натомість, огляд ОСОБА_1 проводився на встановлення стану алкогольного сп`яніння та відповідно у цьому випадку застосуванню підлягають положення п. 9) відповідно до яких використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Апеляційний суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 з приводу того, що матеріали справи не містять доказів законності зупинки транспортного засобу, оскільки відповідно до змісту відеофіксації причиною зупинки т/з стала відсутність реєстраційного номеру на транспортному засобі.

Доводи апелянта відносно того, що працівники поліції всупереч приписів КУпАП не відсторонили його від керування т/з є обґрунтованими, водночас не спростовують факт керування ОСОБА_1 т/з у стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 відносно того, що працівниками патрульної поліції не було роз`яснено та забезпечено реальне право на правову допомогу, апеляційний суд зауважує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 вбачається, що йому були роз`яснені його права та обов`язки.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19.03.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца