Справа № 138/3245/24
Провадження №:3/138/1245/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника-адвоката Пограничного А.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_2 , -

за ч. 2 ст.204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області з військової частини НОМЕР_1 ДПС України, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Згідно протоколу серії ПдРУ №332896 від 31.10.2024, 31.10.2024, о 20 год. 00 хв. на напрямку н.п. Лядова (Україна) н.п. Наславча (Р.Молдова), в районі прикордонного знаку № 0114, виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, вплав через річку Дністер, у складі групи осіб з використанням гумового човна, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991.

Крім того, згідно протоколу ПдРУ №332899 від 31.10.2024, 31.10.2024, о 20 год. 00 хв. на напрямку н.п. Лядова (Україна) н.п. Наславча (Р.Молдова), в районі прикордонного знаку № 0114, громадянин України ОСОБА_1 у складі групи осіб, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: в супереч ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» ігнорував виконання неодноразово повторюваної вимоги прикордонного наряду «Група реагування» припинити спробу незаконного перетинання державного кордону та продовжував дії для перетину кордону вплав через річку Дністер, у зв`язку з чим, прикордонним нарядом був здійснений попереджувальний постріл.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Зі слів захисника свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП не визнає.

Свідок ОСОБА_2 -заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), в судовому засіданні пояснив, що 31.10.2024, під час виконання обов`язків з охорони державного кордону був старшим «Групи реагування». Точного часу не пам`ятає, надійшла інформація про рух 2 осіб в районі прикордонного знаку №0114. Прибувши на місце, за 40 м від річки Дністер виявив двох осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. Підтвердив, що вимогу зупинитися висловлював до обох осіб. Під час, спілкування ОСОБА_1 повідомив, що за грошову нагороду надавав послуги провідника, а саме за допомогою човна мав переправити на інший бік ОСОБА_3 та повернутися назад.

Свідок ОСОБА_4 старший інспектор прикордонної служби групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), в судовому засіданні пояснив, що 31.10.2024 виконував обов`язки з охорони державного кордону в прикордонному наряді «Групи реагування». Надійшла інформація про рух 2 невідомих осіб, після чого виїхали на службовому транспортному засобі. Свідок біля р. Дністер запустив БПЛА, було виявлено 2 силуета, які лежали. Заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_2 , за координатами свідка прибув на місце, де виявив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. В ході спілкування ОСОБА_1 , змінював версію. Перша версія, що обоє мали незаконно перетнути кордон. Пізніше ОСОБА_1 повідомив, що за грошову винагороду в сумі 2000 доларів США мав лише надати човен ОСОБА_3 , наміру плисти не мав. Крім того, свідок повідомив, що рюкзак з речами був один. Зі слів ОСОБА_5 , останні намагалися втекти. Щодо злісної непокори, свідок повідомив, що він був з дроном приблизно за 250 м, чув, як ОСОБА_2 крикнув вимогу припинити правопорушення та здійснив три постріли.

Свідок ОСОБА_6 сержант із матеріального забезпечення-начальник групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Підтвердив, що по розмові було чути, що вимога про припинення вчиняти правопорушення не виконувалась, оскільки ОСОБА_8 повторювалась неодноразово.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заявивклопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з недоведеністю складу адміністративних правопорушень, мотивуючи тим, що протоколи складені з грубими порушенням вимог КУпАП, а обставини правопорушення, викладені у протоколах, не підтверджені достатніми та достовірними доказами. Просив долучити до матеріалів справи, як підтвердження того, що ОСОБА_1 не мав наміру перетинати державний кордон України протокол допиту свідка ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000488 від 31.10.2024.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1, ч.2 ст.185-10 КУпАП, надано та досліджено в судовому засіданні: протоколи про адміністративні правопорушення від 31.10.2024 серії ПдРУ №332896 та серіїПдРУ №332899, в яких зазначено обставини правопорушення; рапорти та письмові поясненнями військовослужбовців Державної прикордонної служби України про обставини вказаних правопорушень; письмові поясненнями ОСОБА_3 ; копію протоколів серії ПдРУ 332894 від 31.10.2024 та серії ПдРУ 332895 від 31.10.2024 стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Частиною 2 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчиненого групою осіб.

Об`єктивною стороною досліджуваного правопорушення, є перетин або спроба перетинання державного кордону України будь- яким способом поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно, досліджуючи докази по даній справі, суд повинен встановити чи перетинав або чи вчиняв ОСОБА_1 спробу, тобто, активні дії, для перетину державного кордону України у незаконний спосіб, в чому виразилась така спроба.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332896 від 31.10.2024, ОСОБА_1 31.10.2024, о 20 год. 00 хв. на напрямку н.п. Лядова (Україна) н.п. Наславча (Р.Молдова), в районі прикордонного знаку № 0114, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, вплав через річку Дністер, у складі групи осіб з використанням гумового човна.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано, як доказ на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, рапорти заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_5 , сержанта із матерального забезпечення-начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_10 , старшого інспекторів прикордонної служби групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_7 .

Разом з тим, дані рапорти, які за своєю природою є внутрішніми документами, містять загальні формулювання та не спростовують позицію захисту про те, що ОСОБА_1 не мав наміру незаконно перетинати кордон.

В судовому засіданні встановлено, що висновок про спробу незаконного перетину кордону та обставини скоєння адміністративного правопорушення (зокрема про наявність кваліфікуючої обставини вчинення правопорушення групою осіб), що зафіксовані в рапортах, було зроблено з сукупності обставин, а саме, через те, що особи знаходилися на березі р. Дністер, біля них був човен, ОСОБА_1 спершу підтвердив свій намір супроводжувати особу на інший берег.

В судовому засіданні захисник заперечував обставини викладені в протоколі та рапортах військовослужбовців, надав протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 31.10.2024 в межах кримінального провадження №0000488 від 31.10.2024, згідно якого останній вказує, що ОСОБА_11 сказав просто плисти на інший берег, а коли перепливе в Молдову, то потрібно йти у поліцію здаватися, гроші мав передати тоді, коли сяде у човен.

Крім того, в судовому засіданні встановлено зі слів свідка ОСОБА_7 , що ОСОБА_1 спершу підтвердив, що мав намір плисти, під час спілкування підтвердив, що за грошову винагороду в сумі 2000 доларів США мав лише надати човен ОСОБА_3 , наміру плисти не мав.

Прямих доказів спроби незаконного перетину кордону ОСОБА_1 немає. Докази додані до протоколу і досліджені в судовому засіданні, самі по собі не доводять вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Інших доказів в підтвердження наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме спроби незаконного перетину державного кордону України, будь- яким способом поза пунктами пропуску, суду не надано.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №332899 від 31.10.2024, ОСОБА_1 у складі групи осіб, 31.10.2024, 31.10.2024, о 20 год. 00 хв. на напрямку н.п. Лядова (Україна) н.п. Наславча (Р.Молдова), в районі прикордонного знаку № 0114, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: в супереч ч.2 ст. 23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» ігнорував виконання неодноразово повторюваної вимоги прикордонного наряду «Група реагування» припинити спробу незаконного перетинання державного кордону та продовжував дії для перетину кордону вплав через річку Дністер, у зв`язку з чим, прикордонним нарядом був здійснений попереджувальний постріл

Диспозиція ч.2 ст.185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинену групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

До протоколу про адміністративне правопорушення додано, як доказ на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, рапорти заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_5 , сержанта із матерального забезпечення-начальника групи логістики відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_10 , старшого інспекторів прикордонної служби групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_7 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 ігнорував виконання наполегливої законної вимоги військовослужбовця ДПСУ припинити спробу незаконного перетинання державного кордону та продовжував дії для подолання річки Дністер.

Разом з тим, суд в ході судового розгляду прийшов до висновку, про відсутність доказів, що свідчать про спробу ОСОБА_1 незаконно перетнути державний кордон України, у складі групи осіб, а тому вважає, недоведеною вину останнього у вчиненні злісної непокори вимозі військовослужбовця ДПС України, припинити спробу перетинання державного кордону.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП, (протоколи серії ПдРУ №332896, ПдРУ №332899 від 31.10.2024) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Савкова