ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/5609/23 Головуючий 1 інстанції: Муратова С.О.
Провадження №33/818/828/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Кириченко А.В.,

- захисника Кузнецова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Кузнецова А.І. на постанову Київського районного суду м.Харкова від 03 квітня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 24 червня 2023 року о 01.15 год. ОСОБА_1 за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, в районі буд.165-В керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, огляд на стан алкогольного сп?яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 ARHK-0129, тест 1998, водій з результатом приладу 1,64 проміле був не згоден, від огляду у лікаря нарколога у закладі КНП ХОР ОНД за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 18-А, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Кузнецов А.І. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а у випадку доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти його права керування транспортними засобами. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження руху транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 та факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем. Вказав, що транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito» керувала інша людина, яка під час складання протоколу була відсутня на місці події, бо поїхала за інструментами для ремонту вказаного автомобіля. ОСОБА_1 залишився охороняти авто, до якого підійшли працівники патрульної поліції та виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Вважає, що зупинка транспортного засобу незаконна, вчинена працівниками поліції з порушеннями вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Наголосив, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та хотів пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , обіймає посаду офіцера групи логістики, за ним закріплений транспортний засіб «Ніва Шевроле», яким він здійснює свої функції в умовах несення служби.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 030961 від 24 червня 2023 року; роздруківку результату тестування на алкоголь; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 червня 2023 року; рапорт інспектора патрульної поліції С.Цвіркуна; дані відеозаписів з місця події.

Доводи захисника ОСОБА_2 про відсутність доказів на підтвердження руху транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 та факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, є необґрунтованими. Наданими відеозаписами чітко зафіксовано рух транспортного засобу та зупинка автомобіля за кермом якого перебував ОСОБА_1 (диск ААД 030961, відеозапис 030961). Інформація на відеозаписах є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Свідчення сторони захисту про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що зупинка транспортного засобу під керування ОСОБА_1 відбулася о 01 годині 15 хвилин 24 червня 2023 року, тобто під час комендантської години, яка діє під час воєнного стану в Україні, доводи апелянта про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

Щодо недоставлення працівниками поліції ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та хотів проїхати до медзакладу (диск АЛ 5900 ААД 030961, відеозапис export-oobkb.mp4 26 хв. 51 с.), під час доставки до закладу охорони здоров`я в службовому автомобілі патрульної поліції та в подальшому під час спілкування з працівниками поліції відмовився їхати до медзакладу та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога (диск АЛ 5900 ААД 030961, відеозапис export-oobkb.mp4 29 хв. 52 с., 48 хв. 50 с.).

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога, у поліцейських були відсутні підстави для доставлення останнього до найближчого закладу охорони здоров`я.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність дійінспекторів поліції не приймаються до уваги, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає стягнення у виді штрафу з додатковим стягненням позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке є обов`язковим, що позбавляє можливості призначити штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вправі, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 03 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня