ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/9549/24

3/522/4971/24

28 червня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ДПП НПУ Димона І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з УПП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 814153 від 28.05.2024р., з доданими до нього матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 27.05.2024р. о 03 годині 37 хвилин в м.Одесі за адресою: вул.Базарна,74 кут вул.Рішельєвської, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме начальником експлуатаційної дільниці №4 Міськаналізації Департаменту водовідведення ТОВ «Інфоксводоканал», не вжив своєчасних заходів щодо закріплення кришки оглядового колодязя, яка відкрилась під час руху службового транспортного засобу Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а саме: переднього лівого крила та лівої двері, чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху, а саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.4 ст.140 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, у зв`язку з чим просив провадження у справі відносно нього закрити.

Крім того, представник ДПП НПУ - Димон І.В. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.140 КУпАП надавши суду письмові пояснення з долученими доказами та просив залучити ДПП НПУ у вказаній справі у якості потерпілого.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з дослідженням наявних у ній матеріалів, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та письмові пояснення з заявою представника ДПП НПУ, суд приходить до наступних висновків.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до п. 1.5. ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю як умислу так і необережності.

Таким чином, з огляду на бланкетний характер положень статті 140 КУпАП, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, може бути посадова особа, до обов`язків та повноважень якої входить контроль за дотриманням правил, норм, і стандартів, що стосуються забезпечення своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2024 серії ААД № 814153 та матеріали, додані до нього, а саме: Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.05.2024, рапорт працівника поліції, схему ДТП від 27.05.2024р., письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відео з місця пригоди, та вивчивши письмові пояснення з заявою про визнання потерпілим ДПП НПУ, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, оскільки достатніх та допустимих доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, матеріали справи не містять.

Так, відповідно до п.3 розділу II Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 140 КУпАП, до них необхідно долучати Акт обстеження ділянки вулично- шляхової мережі (додаток 2).

Таким чином, принципово важливим для справи є те, що одним із ключових та

належних доказів наявності факту правопорушення посадової особи, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП виступає саме Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, вимоги щодо змісту та реквізитів якого, визначені додатком 2 зазначеної Інструкції.

Натомість, усупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Одеській області Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.05.2024 року, був складений з грубим порушенням, оскільки за змістом явно не відповідає вимогам Інструкції 1395 до його складання, не має критично важливих реквізитів, які в ньому маються бути.

Зокрема в ньому відсутні відомості щодо експлуатаційного стану даного люку дороги та щодо відповідності його вимогам ДСТУ, а також вказаним Актом обстеження від 27.05.2024р. відповідальних осіб, на яких покладено забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) - не встановлено.

Крім того, Інспектором поліції акт складено без дотримання визначеного порядку, оскільки складання такого здійснено за відсутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць),який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки). Доказів його запрошення для обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та складання відповідного акту, та відмови з`явитись,працівником поліції до матеріалів справи також не долучено.

Також, в порушення норм ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції не зазначено яких саме порушення правил, норм і стандартів допустив ОСОБА_1 та в ньому відсутні відомості щодо свідків, зазначених у Акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі у присутності яких було проведено обстеження.

Відповідно до положень ст.1та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій,встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 140 ч.4, 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода