Справа № 738/860/24
№ провадження 3/738/346/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання Іванько А.С.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Шелудько Є.В.,

розглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення при наступних обставинах.

10 квітня 2024 року о 23 год. 16 хвилин по вул. Чернігівський шлях, 60 у м. Мена Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем BMW 520i, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що 10 квітня 2024 року він не вживав алкогольні напої та під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а потім і у лікарні. У лікарні просив відібрати біологічні зразки, а саме кров, на дослідження, але результати такого дослідження йому не відомі.

Захисник Шелудько Є.В. в судовому засіданні просив закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що працівниками поліції неправильного кваліфіковані дії ОСОБА_1 , оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікарні, а тому в його діях вбачається порушення пункту 2.5 ПДР, що є окремим складом адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а не пункту 2.9а ПДР, як зазначено у протоколі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Шелудька Є.В., дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є грубим умисним порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на не визнання ним вини в судовому засіданні, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 квітня 2024 року, який складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №16 від 10 квітня 2024 року; відеозаписом, який міститься на DVD-R диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду справи було відтворено відеозапис, який є безперервним, з якого вбачається, що 10 квітня 2024 року о 23-16 год, у м. Мена працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль BMW 520i, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з перевищенням швидкості руху водієм. Інших осіб в автомобілі не було, ОСОБА_1 знаходився на місці водія. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські запідозрили, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу на місці зупинки або у лікарні. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікарні. Працівниками поліції ОСОБА_1 був доставлений до лікарні, де за результатами медичного огляду лікарем зроблено висновок про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу та у лікарні ОСОБА_1 не заперечував вживання ним слабоалкогольних напоїв. Під час проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився продути спеціальний технічний засіб, а наполягав на відібранні зразків крові для її дослідження на вміст алкоголю. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні та випадки відібрання біологічного матеріалу для лабораторного дослідження. На вимогу ОСОБА_1 у нього було відібрано кров для дослідження на вміст алкоголю.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому порушив вимоги пункту 2.5, а не 2.9а ПДР України, на думку суду, є необґрунтованим, оскільки на вимогу поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, куди він був доставлений працівниками поліції. В медичному закладі він не висловлював заперечення проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому, а лише відмовився від продуття приладу Алконт, пояснюючи це тим, що він міг би це зробити і на місці зупинки транспортного засобу, а навпаки наполягав на відібранні крові на дослідження, що свідчить про його бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а не про відмову від такого огляду.

Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння встановлено лікарем на підставі клінічних ознак, зазначених у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №16 від 10 квітня 2024 року, згідно з яким поведінка ОСОБА_1 збуджена, ейфорична, балакуча, метушлива; мовна здатність: порушення артикуляції, змазаність мови; почервоніння обличчя, спітніння; зіниці розширені, реакція на світло жива; міміка жвава; хода хитка; присутній запах алкоголю з порожнини рота.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення. У протоколі відсутній підпис та його пояснення по суті порушення.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять.

Твердження з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження в суді.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що відповідають обставинам справи.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та на вимогу поліцейського погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, за результатами якого лікарем зроблено висновок про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо відсутності відомостей про результати лабораторного дослідження зразків крові на вміст алкоголю в матеріалах справи, то суд звертає увагу на те, що саме на вимогу ОСОБА_1 у нього були відібрані зразки крові на дослідження, що узгоджується з положеннями частини четвертої статті 266 КУпАП, а тому саме він мав можливість і повинен був поцікавитися результатами такого дослідження та за необхідності надати відповідний висновок суду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, і з ознаками алкогольного сп`яніння і в стані алкогольного сп`яніння, та навіть просто втомленому водію.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, його вік, сімейний та майновий стан, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130, статтями 283, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у Чернігівській області/Чернігівська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA 0025001, код класифікації доходів 21081300, призначення: «адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху», з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, з призначенням платежу «зарахування судового збору на користь держави».

Роз`яснити положення статей 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Волошина