Провадження №: 3/755/6507/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення 13 жовтня 2024 року о 22 год 30 хв ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру до співмешканки ОСОБА_2 , а саме: душив, нецензурно висловлювався, погрожував, бив по голові, виривав волосся.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що є діючим військовослужбовцем, зараз знаходиться в м. Києві. 13 жовтня у них зі співмешканкою виникла сварка, він кричав, але не вчиняв до неї фізичного насильства. У вчиненому розкаюється. Після поранень та контузій у нього важкий психологічний стан, складно контролювати емоції, а лікування він пройти не може, бо воно не оплачується.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що дійсно 13 жовтня 2024 року о 22 год 30 хв у них виникла сварка і вона почала боятись за своє здоров`я, оскільки чоловік є військовим, зараз перебуває в складному психологічному стані і вона не знала, що від нього можна очікувати, тому викликала поліції. Фізичного насильства він не вчиняв, чому так написано в протоколі вона пояснити не може. Зараз вони примирились, він знову відправляється на військову службу. У них в сім'ї зараз немає зайвих коштів, оскільки винагорода чоловікові не виплачується, тому й коштів на його лікування вони не мають.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2024 року серії ВАД № 622066, рапортом, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Наявні у справі про адміністративне правопорушення докази в сукупності дозволяють судді дійти висновку, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинено лише психологічне насильство до ОСОБА_2 , яке полягало у тому, що він кричав, погрожував та висловлювався нецензурною лайкою. Дані обставини не заперечувалися жодною зі сторін. Факту вчинення 13 жовтня 2024 року фізичного насильства не встановлено, крім того, працівниками не винесено термінового заборонного припису та не проведено оцінку ризиків, що мало бути обов`язково зроблено під час застосування до потерпілої фізичного насильства.

Однак, враховуючи обставини справи, обстановку, в якій вчинене правопорушення, те, що наслідки діяння, зі слів потерпілої, не представляють для неї суспільної небезпеки, потерпіла претензій до ОСОБА_1 не має у зв`язку з його важким психологічним станом, практично весь час він перебуває в зоні активних бойових дій, важке матеріальне становище сім`ї, в сукупності дозволяє судді дійти до висновку, що дане діяння є малозначним та у зв`язку із цим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22, 173-2, 251, 283-285КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2КУпАП - закрити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко