Справа № 285/3879/24
провадження у справі 3/0285/2671/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В. Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Звягельського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №762200, 11.07.2024 року о 20 год. 48 хв., по першому провулку Зарічний, 25 в м. Звягелі, ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестора Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні прибув його захисник Семенька В. П., який просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки відмова від проходження є сумнівною, а також зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими відбулась безпідставна. Крім того, ОСОБА_1 протягом двох годин самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та за результатами огляду в крові алкоголю не виявлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» (далі - Закон) передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду.

Із переглянутого судом відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, якім керував ОСОБА_1 , чого захисник не заперечує, та під час спілкування з поліцейськими у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, в зв`язку з чим поліцейським йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки та і в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, але внаслідок дій поліцейського, який повідомив йому, що той може не їхати в лікарню, в подальшому відмовився, судом до уваги не беруться, оскільки в подальшому цим же поліцейським неодноразова було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до лікарні, а також, що якщо він не поїде, це буде розцінено як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (файл___3 з 05 хв 10).

Суд також не приймає до уваги наданий захисником результат токсикологічного дослідження від 17.07.2024 р., оскільки його огляд було проведено з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП (у відсутності поліцейського), а також вже після складання протоколу, в зв`язку з чим він є недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Доводи захисника, що поліцейськими під час зупинки транспортного засобу було порушено вимоги ст.35 Закону, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.1995 р. (далі - Інструкція) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2 ч.1 ст.2 Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

В теорії права існує такий принцип як - невідворотність юридичної відповідальності. Цей принцип полягає в тому, що кожна особа, яка вчинила правопорушення повинна понести покарання у виді адміністративного стягнення. Адміністративний проступок, на який держава не відреагувала призводить до безкарності, не відновлює соціальну справедливість, в наслідок чого відбувається заохочення неправомірної поведінки.

Таким чином, особа яка вчинила правопорушення, і у стороннього спостерігача не виникає сумніву, що вона його вчинила, повинна понести покарання у відповідності до законодавства.

Звільнення судом особи від юридичної відповідальності лише з формальних причин недотримання правоохоронними органами вимог законодавства (ст.35 Закону), призведе до порушення принципу невідворотності юридичної відповідальності.

Статтею 19 Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Отже, з вищевикладеного, можна зробити висновок, що особа яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, і ця особа була виявлена поліцейським, останній зобов`язаний скласти відносно такої особи протокол відповідно до Інструкції та направити його до суду для розгляду у встановленому законом порядку.

Разом з тим, якщо під час оформлення поліцейським адміністративних матеріалів було порушено вимоги законодавства (ст.35 Закону), наслідком цього має бути відповідальність поліцейського за таке порушення (ст.19 Закону), а не звільнення особи, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, від адміністративної відповідальності.

Встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид адміністративного стягнення, суд не наділений законних підстав для врахування особи порушника, обтяжуючи та пом`якшуючи обставини.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130 ч 1, 245, 283, 284 п 1, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за цим законом у виді штрафу розміром 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органи ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий