ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Іванцова Н.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 234742 від 03.10.2024 року, ОСОБА_1 09.04.2023 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Агрономічна, 39-А, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_2 викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy A01, синього кольору, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 1514123 від 10.04.2023 року складає 1900 гривень.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу кваліфіковано за ч.2 ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема направленням смс-повістки на номер вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, про виклик останнього в судові засідання було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

Вимогами ч.1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , враховуючи те, що останній належним чином повідомлений про час та місце її розгляду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини вчиненого адміністративного правопорушення надані наступні докази, а саме:

-витяг з ЄРДР ;

-рапорт;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.04.2023 року;

-протокол огляду місця події від 09.04.2023 року;

-таблиця ілюстрацій;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2023 року;

-постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;

-висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 10.04.2023 року №1514/23;

-ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2024 року, якою кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрите, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов наступного.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП суд враховує наступне.

Стаття 8 КУпАП розкриває поняття чинності закону про відповідальність за адміністративні правопорушення.

Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти, що посилюють відповідальність за адміністративно-правові делікти, не мають зворотної дії у часі.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

За приписами ст. 2 КУпАП зміни до ст. 51 цього Кодексу є змінами законодавства про адміністративні правопорушення, яке складається з вказаного Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Назва і суть Закону України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вказують на те, що йдеться про посилення адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна.

Закон №3886-IX є складовою законодавства про адміністративні правопорушення, тоді як ст.58 Конституції України не підлягає застосуванню щодо ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886-IX, оскільки вказаним законом посилено відповідальність за вчинення дрібних викрадень (адміністративних деліктів).

Положення ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП, які визначають зворотну дію в часі закону України про адміністративну відповідальність, не застосовуються до осіб, які вчинили адміністративні правопорушення у формі крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до набрання чинності Законом №3886-IX.

Необхідно зауважити, що ст.51 КУпАП в ред. Закону №3886-IX посилює адміністративну відповідальність та встановлює її за викрадення чужого майна в розмірі від 0,2 до 2 НМДГ, за яке раніше не було передбачено відповідальності в цій статті, а тому, за приписами ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. Так, за змістом ст.7 Конвенції нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що датою інкримінованих ОСОБА_1 дій у відповідності до змісту протоколу про адміністративне правопорушення є 09.04.2023 року, в той час як Закон №3886-IX набрав чинності 09.08.2024 року, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а відповідно ОСОБА_1 не може підлягати адміністративній відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП, в редакції, яка діє з 09.08.2024.

Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 51 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 51, 247, 251-252, 280, 283, 284, суд,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.51 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяН. К. Іванцова