Справа № 748/2287/24 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/4823/614/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Ширая А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, інвалід ІІІ групи, учасник бойових дій, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суд, 14 травня 2024 року, о 06 год. 02 хв., на 163 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, Чернігівського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 5251», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «Drager» alcotest 6820» - 0,54 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, якими встановлено законність зупинки транспортного засобу та сам факт керування ним. На думку апелянта, процедура проходження його огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки працівники поліції взагалі не з`ясували його згоду з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, посилається на те, що він не мав будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, а тому вважає, що його було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі - Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №884840 від 14.05.2024 року, ОСОБА_1 14 травня 2024 року, о 06 год. 02 хв., на 163 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «BMW 5251», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «Drager» alcotest 6820» - 0,54 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «прошу не позбавляти посвідчення водія з порушенням згоден» (а.с.3).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,54 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.7).

Враховуючи, що на даний час в країні діє воєнний стан, твердження апелянта в частині безпідставної зупинки транспортного засобу не є переконливими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом подій, які мали місце 14.05.2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.6), зміст якого підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом він не керував, то вони є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі працівників поліції зафіксовано рух транспортного засобу марки «BMW 5251», д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 , а тому, твердження останнього про те, що даний факт відсутній в матеріалах справи, не заслуговують на увагу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень з приводу того, що він знаходився за кермом транспортного засобу не висловлював, в тому числі і не зазначав, що автомобілем керувала інша особа, та враховуючи, що у салоні автомобіля, а також і біля нього, сторонніх осіб не було, свідчить про те, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та виконував функцію водія.

Також, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та як водій погодився пройти такий огляд.

При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що вживав алкоголь напередодні та після чого керував транспортним засобом, а тому, доводи останнього про можливість недостовірного результату приладу «Драгер», позбавлені підстав.

Окрім цього, ОСОБА_1 намагався домовитись із працівниками поліції не оформляти на нього адмінматеріали за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд (а.с.8) вбачається, що до даних процесуальних документів були занесені ті ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також має місце і на відеозаписі працівників поліції (а.с.6), а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу та із застосуванням технічного засобу відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», які містять підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Окрім цього, водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів та будучи незгодним з результатами огляду, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю та просив призначити стягнення у виді штрафу.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач