Справа № 750/1867/24 Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г.
Провадження № 33/4823/611/24
Категорія - ст.188-40 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою щодо:

ОСОБА_2 , голови Чернігівського окружного адміністративного суду, юридична адреса: м. Чернігів, вул. Київська, 23,

закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.188-40 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як зазначив місцевий суд, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений) надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - заявник) щодо стверджуваного порушення Чернігівським окружним адміністративним судом (далі - Суд) законодавства у сфері захисту персональних даних.

Зі змісту скарги та долучених документів убачається, що заявник звертався до суду із заявою від 05.09.2023 щодо отримання інформації та документів, які стосуються безпосередньо заявника. Проте, як свідчить відповідь суду № 03-05/28/23/42610/23 від 12.09.2023 заявнику безпідставно відмовлено у наданні інформації про його персональні дані на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації». Заявник наголошує, що такі дії посадових осіб суду призвели до порушення його права на доступ до своїх персональних даних.

За результатом розгляду вказаної вище скарги заявника було прийнято рішення про відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

У межах провадження з метою повного і всебічного з`ясування обставин справи та поновлення права заявника на отримання інформації про себе до суду було направлено лист Секретаріату Уповноваженого № 57833.4/Д-29561.3/23/53 від 20.10.2023 із роз`ясненнями окремих положень Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон 2297) та вимогою про необхідність розгляду заяви ОСОБА_3 від 05.09.2023 відповідно до вимог Закону 2297 та з урахуванням наданих роз`яснень.

Судом у листі № 03-05/25/23/51849/23 від 30.10.2023 поінформовано про повторний розгляд заяви ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації». Водночас аналіз відповіді ОСОБА_3 свідчить про порушення судом вимог Закону 2297.

У листі Представника Уповноваженого у Чернігівській області № 63777.4/Д-29561.3/23/53 від 21.11.2023 суду повторно викладено вимогу про необхідність належного розгляду згаданої заяви ОСОБА_3 та надання йому запитуваної інформації або обґрунтування причини відмови у її наданні відповідно до вимог Закону 2297 та поінформовано про адміністративну відповідальність за порушення законодавства у сфері захисту персональних даних, а також за невиконання законних вимог представників Уповноваженого.

Як свідчить відповідь суду, викладена у листі № 03-05/28/23/56503/23 від 30.11.2023, запитувана заявником інформація не надана, причини відмови у її наданні необґрунтовані, право заявника на отримання інформації, що стосується безпосередньо заявника, не поновлено.

Таким чином, судом не виконано вимоги Представника Уповноваженого у Чернігівській області. Відповідно до статті 101 Конституції України парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП. Послався на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Зазначив, що повістку про виклик до суду його, як Голови Чернігівського окружного адміністративного суду, до Деснянського районного суду м. Чернігова для участі в справі №750/1867/24, за дорученням керівництва Деснянського районного суду м. Чернігова, намагався передати через канцелярію водій вказаного суду, за відсутності у нього жодних повноважень на вчинення таких дій. Також вказав, що згідно звіту авторозподілу, наявному на офіційному веб-сайті «Судова влада України», датою та часом початку авторозподілу судової справи №750/1867/24 між суддями є 28.05.2024 17:34:09.677. Тобто, автоматизований розподіл вказаної справи між суддями був здійснений поза робочим часом Деснянського районного суду м. Чернігова, що є грубим порушенням чинного законодавства України. Зазначив, що судді Деснянського районного суду

м. Чернігова не мали повноважень на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за ст.188-40 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , оскільки потерпілий - ОСОБА_3 , з травня 1988 року по грудень 2006 року працював головою Деснянського районного суду м. Чернігова, а з 2007 року по вересень 2016 року - головою Чернігівського окружного адміністративного суду. За довгі роки роботи головою Деснянського районного суду м. Чернігова у ОСОБА_3 сформувалися сталі соціальні зв`язки, він особисто знайомий з суддями Деснянського районного суду м. Чернігова, користується авторитетом серед інших суддів. Також зауважив, що головним спеціалістом Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 протиправно були внесені додаткові записи до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2024, нібито на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.04.2024. Крім того, вказав, що місцевий суд прийшов до хибного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, оскільки судом не було належним чином розглянуто справу, не в повному обсязі досліджено та з`ясовано всі обставини справи, не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував вчинення ним інкримінованого правопорушення. Фактично судом без жодної аргументації та доказів було взято до уваги версію уповноваженої особи, якою було складено протокол. Зазначив, що Чернігівський окружний адміністративний суд не відмовляв заявнику у наданні інформації, не мав на меті умисного приховування або надання неправдивих даних на його запит. Заявнику роз`яснено об`єктивні підстави ненадання запитуваної інформації, що не залежить від волі уповноважених осіб Суду. Чернігівський окружний адміністративний суд не відмовлявся від співпраці з представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Чернігівській області, про що свідчать надані ним відповіді з інформацією і поясненнями стосовно фактичних і правових підстав своїх дій та рішень. Вимоги Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Чернігівській області були виконані Чернігівським окружним адміністративним судом у повному обсязі. Вказав, що протоколу про адміністративне правопорушення від 02.02.2024, складеного відносно нього за ст.188-40 КУпАП, вже була надана оцінка членами Вищої ради правосуддя, де у висновку встановлено, що у Чернігівського окружного адміністративного суду не було правових підстав для здійснення перерахунку відповідно до запиту ОСОБА_3 , про що йому було повідомлено.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як убачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду, в ній міститься констатація змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2024 року, а саме: «З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений) надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - заявник) щодо стверджуваного порушення Чернігівським окружним адміністративним судом (далі - Суд) законодавства у сфері захисту персональних даних.

Зі змісту скарги та долучених документів убачається, що заявник звертався до суду із заявою від 05.09.2023 щодо отримання інформації та документів, які стосуються безпосередньо заявника. Проте, як свідчить відповідь суду № 03-05/28/23/42610/23 від 12.09.2023 заявнику безпідставно відмовлено у наданні інформації про його персональні дані на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації». Заявник наголошує, що такі дії посадових осіб суду призвели до порушення його права на доступ до своїх персональних даних.

За результатом розгляду вказаної вище скарги заявника було прийнято рішення про відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст.17 ЗУ «Про Уповноваженого ВРУ з прав людини».

У межах провадження з метою повного і всебічного з`ясування обставин справи та поновлення права заявника на отримання інформації про себе до суду було направлено лист Секретаріату Уповноваженого № 57833.4/Д-29561.3/23/53 від 20.10.2023 із роз`ясненнями окремих положень Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон 2297) та вимогою про необхідність розгляду заяви ОСОБА_3 від 05.09.2023 відповідно до вимог Закону 2297 та з урахуванням наданих роз`яснень.

Судом у листі № 03-05/25/23/51849/23 від 30.10.2023 поінформовано про повторний розгляд заяви ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації». Водночас аналіз відповіді ОСОБА_3 свідчить про порушення судом вимог Закону 2297.

У листі Представника Уповноваженого у Чернігівській області № 63777.4/Д-29561.3/23/53 від 21.11.2023 суду повторно викладено вимогу про необхідність належного розгляду згаданої заяви ОСОБА_3 та надання йому запитуваної інформації або обґрунтування причини відмови у її наданні відповідно до вимог Закону 2297 та поінформовано про адміністративну відповідальність за порушення законодавства у сфері захисту персональних даних, а також за невиконання законних вимог представників Уповноваженого.

Як свідчить відповідь суду, викладена у листі № 03-05/28/23/56503/23 від 30.11.2023, запитувана заявником інформація не надана, причини відмови у її наданні необґрунтовані, право заявника на отримання інформації, що стосується безпосередньо заявника, не поновлено.

Таким чином, судом не виконано вимоги Представника Уповноваженого у Чернігівській області. Відповідно до статті 101 Конституції України парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини».

Тобто, місцевий суд при розгляді справи в судовому засіданні, констатуючи факт, що в діях голови суду ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, не встановив фактичні обставини події адміністративного правопорушення, та не виклав їх опис, що є порушенням вимог ч.2 ст.283 КУпАП.

Доведеність встановлених обставин є правом суду, якщо розгляд даної категорії справ, відповідно до закону, віднесено до його компетенції, і тому за змістом постановленого рішення має безсумнівно вбачатися, які обставини саме суд визнав доведеними у справі.

Зважаючи на викладене, постановлене щодо ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не можна визнати таким, що відповідає вищезазначеним вимогам ч.2 ст.283 КУпАП.

Виправити ці недоліки суд апеляційної інстанції шляхом постановлення свого рішення не вправі, оскільки у такому випадку погіршується процесуальне становище ОСОБА_1 , в діях якого місцевий суд встановив склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, але закрив провадження в справі, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, у той час як апеляційна скарга подана в інтересах цієї ж особи, що є не припустимим.

Крім того, чинний КУпАП не передбачає такого виду рішення апеляційного суду як повернення справи про адміністративне правопорушення до суду першої інстанції на новий розгляд.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає безумовному скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2024 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-40 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний