Справа №521/1269/24
Номер провадження 3/521/2536/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Чебановою С.В.,

за участю:

представника митниці Крікунової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянки України, відомості про сімейний стан відсутні та працевлаштування відсутні, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 21.12.2023 року о 15:41 годині в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче-Тудора» відділу митного оформлення № 3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку із Молдови до України по смузі «зелений коридор» прибув автомобіль «LAND ROVER DISCOVERY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина Узбекистану ОСОБА_2 , у якому в якості пасажирки слідувала із Молдови в Україну громадянка України ОСОБА_1 .

Під час спільного митно-прикордонного контролю та огляду ручної поклажі, а саме у валізі, у громадянки ОСОБА_1 серед особистих речей без ознак приховування від митного контролю було виявлено лікарські препарати:

- «Congestal» кількістю 20 пігулок (2 блістери по 10 пігулок), який містить у своєму складі Pseudoephedrine (Псевдоефедрин) 60 мг у кожній пігулці.

Доступ до виявлених препаратів нічим не утруднювався. Зазначені медикаменти громадянка ОСОБА_1 визнала своєю власністю.

Pseudoephedrine (Псевдоефедрин) віднесено до списку № 1 таблиці IV «Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 зі змінами та доповненнями.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами

У зв`язку з чим, у відношенні гр. України ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №2103/50000/23 від 21.12.2023 року за ч. 3 ст. 471 МК України.

Представник митниці у судовому засіданні протокол підтримала та вважала, що вина доведена повністю матеріалами справи. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 09.07.2024 року до суду не прибула, хоча про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними довідками.

Будь-якого роду клопотань щодо судового засідання, призначеного на 09.07.2024 року до суду не надходило. Із запереченнями до протоколу гр. ОСОБА_1 до суду не зверталась

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, а також враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була своєчасно сповіщена про дату, час та місце судового розгляду, суд приходить до висновку, що наявні усі підстави для розгляду справи без її участі.

Вислухавши представника митниці, пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно примітки ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до п. 2 ст. 366 МК України, «зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які перемішують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митним платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщуванні ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що гр. України ОСОБА_1 21.12.2023 року під час проходження митного контролю, обравши смугу руху «зелений коридор», тим самим заявила про відсутність у неї предметів, заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України, намагалась перемістити через митний кордон України лікарський препарат, який у своєму складі містить речовину Pseudoephedrine (Псевдоефедрин).

Виявлені предмети переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб.

Вказані предмети були вилучені співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.

Речовина pseudoephedrine (псевдоефедрин), яка входять до складу вилучених у гр. ОСОБА_1 препаратів, відносяться до списку №1 таблиці IV «Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000 року № 770 зі змінами та доповненнями.

Порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» від 23 травня 2012 року за № 458, згідно з пунктом 1 якої, громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, які переміщуються в ручній поклажі та/або в супроводжуваному або несупроводжуваному багажі громадянина, у кількості, що не перевищує п`яти упаковок кожного найменування на одну особу (крім лікарських засобів, що містять наркотичні чи психотропні речовини) або у кількості, що не перевищує зазначену в наявному в особи рецепті на такий лікарський засіб, виданому на ім`я цієї особи та засвідченому печаткою лікаря та/або закладу охорони здоров`я.

Водночас статтею 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року за № 60/95-ВР передбачено, що фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 цього Закону.

На момент перетину державного кордону жодних відповідних дозвільних документів (рецепта, виданого закладом охорони здоров`я тощо) на переміщення предметів, вилучених за протоколом №2103/50000/23 від 21.12.2023 року, через митний кордон України митному органу ОСОБА_1 не надала.

Факт вчинення порушення митних правил підтверджується наступними даними: протоколом про адміністративне правопорушення №2103/50000/23 від 21.12.2023 року, доповідною запискою, письмовими поясненнями, паспортом, описом предметів, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо, тощо), сторони мають право звернутися до суду який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у сумі, встановлені цим рішенням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , її вік та відсутність відомостей про її майнове становище, а також розмір штрафу (передбачений за вчинене правопорушення), який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою та пенсією, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією вилученого товару, при цьому, суд вважає, що сплата штрафу одним платежем становитиме для особи надмірний тягар та може бути обставиною, що ускладнить виконання рішення, відтак виплату штрафу слід призначити певними частинами строком на 6 місяців.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Документів, про наявність у ОСОБА_1 щодо звільнення сплати судового збору, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 522, 524-529 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471МКУкраїни та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією товарів, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №2103/50000/23 від 21.12.2023 року.

Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень строком на 6 (шість) місяців із розрахунку 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень кожного місяця, починаючи з дня приведення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.Л. Кузьменко