Номер провадження: 33/813/1572/24
Номер справи місцевого суду: 521/837/24
Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Миколюка Антона Петровича

розглянувши апеляційну скаргу захисника Миколюка Антона Петровича

на постанову судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 23 грудня 2023 року о 21:50 год. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 411» номерний знак « НОМЕР_1 » в

м. Одесі, вул. Дальницька 18, з ознаками наркотичного сп`яніння: сповільненість мови, звужені зіниці, які погано реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у мед. закладі у встановленому зак. порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В апеляційній скарзі захисник Миколюк А.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_3 було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння, хоча він повідомив правоохоронцям, що не керував транспортним засобом у зв`язку з чим у подальшому безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення. Посилаючись на положення п.п. 6,7 розділу I Інструкції зазначає, що у випадку незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки у такому випадку закон покладає обов`язок на правоохоронців запропонувати водієві пройти огляду у закладі охорони здоров`я. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейський має скласти лише тоді, коли водій отримав письмове направлення та відмовляється від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я. В порушення вимог законодавства, поліцейські не долучили направлення на медичний огляд.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисника Миколюка А.П. перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не оспорюється та обставина, що на вимогу поліцейського ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, наявність ознак, які слугували підставами для висловлення такої вимоги на адресу ОСОБА_1 , захисник також не заперечує, а також те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно зп. 2.5 Правил дорожнього руху, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу I Інструкції)

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу I Інструкції).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 Розділу II Інструкції).

Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписі, долученому правоохоронцями до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №732904 від 23 грудня 2023 року, поліцейськими зафіксовано, що: «23 грудня 2023 року о 21:50 год в м. Одеса, вул. Дальницька, 18, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме сповільненість мови, звужені зіниці, які погано реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законодавством порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписав, надавши пояснення про те, що через хворобу дітей не має можливості проїхати до закладу.

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисник не оспорює, убачається, що правоохоронцями було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , у той час як інші особи у салоні транспортного засобу були відсутні. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 не заперечував, не повідомляв про те, що автомобілем керувала будь-яка інша особа. Причиною зупинки слугувала та обставина, що у автомобілі не працювали задні стопи та повороти. Під час спілкування з водієм, правоохоронцями у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим було запропоновано йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, однак на неодноразові вимоги поліцейських проїхати до медичного закладу, ОСОБА_2 відмовлявся, при цьому його було попереджено, що у такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Втім, ОСОБА_2 не змінив свою позицію, відмовившись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим поліцейськими відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 усупереч вимог п.п. 6,7 розділу I Інструкції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, апеляційний суд оцінює критично, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аргументи захисника про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису убачається, що після зупинки автомобіля у його салоні на місці водія знаходився саме ОСОБА_2 , під час з`ясування обставин, факт керування автомобілем він не заперечував, і не повідомляв про те, що транспортним засобом керувала інша особа.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у встановленому законом порядку водія не було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не було вручено письмове направлення на проходження огляду, чим порушено вимоги Інструкції, апеляційний суд відхиляє, оскільки як передбачено п. 12 Порядку у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. При цьому положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду, як про те твердить захисник.

Посилання апелянта про те, що проходження огляду у закладі охорони здоров`я пропонується не лише усно, а і шляхом вручення водієві письмового направлення на такий огляд, зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норм законодавства.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що у цій справі, водій відмовився від проходження медичного огляду, а тому факт не вручення йому письмового направлення на огляд у медичному закладі, не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання захисника на відповідні постанови апеляційних судів, як на судову практику розгляду справ про адміністративне правопорушення, що зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки висновки, які викладені у постановах апеляційного суду по такій категорії справ, зроблені судом за результатом апеляційного перегляду за певними доводами апеляційних скарг, і в розумінні норм процесуального закону не є судовою практикою, що має враховуватися судом.

Доводи захисника про те, що до матеріалів справи поліцейськими не долучено направлення на медичний огляду спростовується матеріалами справи, які містять таке направлення (а.с. 4).

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Миколюка Антона Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко