Справа № 156/1442/24
Провадження № 3/156/993/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши у матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, молодшого інспектора прикордонної служби першої категорії - інструктора кінологічного відділення, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №247333 від 08.10.2024 вбачається, що 08.10.2024, близько 23:00, під час несення служби у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» (з часом несення служби з 05:00 07.10.2024 по 04:00 08.10.2024) у районі прикордонного знаку №862, сержант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду порушив правила несення прикордонної служби, а саме під час руху вздовж контрольно слідової смуги не виявив ознак вчинення адміністративного правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 7 глави 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 достовірно відомо про складення відносно нього даного адміністративного матеріалу та його розгляд у Іваничівському районному суді Волинської області. Разом з цим, про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Згідно з ч.2 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-18 КУпАП, розглядається протягом доби.

Виходячи з положень ст.268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом було вжито всіх необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та реалізації його права на участь при розгляді справи у суді, однак, останній станом судового провадження не цікавився, у судове засідання не з`явився. За таких обставин суд дійшов висновку, що причини його неявки до суду є неповажними та враховуючи встановлені законодавством строки для розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також положення ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до фабули, викладеної у протоколі, 08.10.2024 близько 23:год. під час несення служби у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» (з часом несення служби з 05:00 07.10.2024 по 04:00 08.10.2024) у районі прикордонного знаку №862, сержант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду порушив правила несення прикордонної служби, а саме під час руху вздовж контрольно слідової смуги не виявив ознак вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України.

Відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду, передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Вказана норма є банкетною та відсилає до інших нормативно - правових актів.

Так, у вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог пункту 7 глави 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, відповідно до якого: під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону; стежити за сигналами, що подаються з підрозділу на ділянку та з ділянки у підрозділ, та діяти за ними; постійно підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону; у випадку виникнення пожежі на ділянці місцевості, яка безпосередньо прилягає до державного кордону, і якщо є загроза поширення пожежі на суміжну територію - вживати заходів щодо її гасіння; надавати, не припиняючи виконання одержаного завдання, необхідну допомогу потерпілим на ділянці, що охороняється, з подальшою доповіддю старшому зміни прикордонних нарядів або черговому підрозділу охорони кордону; суворо виконувати заходи маскування і безпеки під час несення служби та дотримуватися слідового режиму; здійснювати постійний контроль за повітряним простором (водною поверхнею) на визначеній ділянці; припиняти будь-які спроби незаконної зміни проходження лінії державного кордону України; у взаємодії із Збройними Силами України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, відповідними правоохоронними органами припиняти збройні конфлікти та інші провокації на державному кордоні України та в інших районах несення служби; у взаємодії із підрозділами Збройних Сил України та інших військових формувань брати участь у відбитті вторгнення або нападу на територію України, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; брати участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду; здійснювати самостійно або у взаємодії зі співробітниками органів (підрозділів) Національної поліції України і Служби безпеки України в межах контрольованих прикордонних районів контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства, а також біженцями, особами, які потребують додаткового захисту, та особами, яким надано притулок в Україні, установлених правил перебування на її території; приймати заяви про визнання осіб біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, у порядку, визначеному Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту»; охороняти та конвоювати затриманих осіб і плавзасоби; брати участь у взаємодії із посадовими особами органів (підрозділів) Служби безпеки України, Національної поліції України, Національної гвардії України та інших правоохоронних органів у боротьбі з тероризмом; інформувати органи державної влади та громадян про аварії, пожежі, катастрофи, стихійне лихо та інші надзвичайні події на державному кордоні України, у прикордонній смузі та в контрольованих прикордонних районах; здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб, транспортних засобів, вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду відповідно до вимог Закону України «Про прикордонний контроль», нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України; здійснювати самостійно або разом із спеціально уповноваженими на те органами державної влади і посадовими особами контроль у районах несення служби за збереженням природних ресурсів і підводної культурної та археологічної спадщини, додержанням правил промислової та іншої діяльності, охороною довкілля.

Однак, на переконання суду, жодних належних доказів порушення ОСОБА_1 вимоги вказаної інструкції, матеріали справи не містять.

Так, у матеріалах справи наявне службове посвідчення Державної прикордонної служби НОМЕР_1 , службова картка на ім`я ОСОБА_1 , витяг із книги штатно-посадового обліку особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та витяги з розділу 2в книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказані документи підтверджують повноваження ОСОБА_1 , як військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а також затвердження відповідних нарядів, у тому числі нарядів, під час яких ніс службу саме сержант ОСОБА_1 .

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 , вказує, що у період з 22:00 07.10.2024 по 01:00 08.10.2024 він дійсно виконував наказ на охорону державного кордону в п/н «ПП» в межах п/зн 858-862 із завданням вести прослуховування та спостереження за прилеглою місцевістю, здійснювати перевірку державного кордону у межах визначених знаків, покажчиків та інших інженерних споруд, здійснювати прикриття стикового напрямку з заходом на сусідню ділянку, та недопущення порушення режиму державного кордону та прикордонного режиму. У період з 01:00 08.10.2024 по 04:00 08.10.2024 в межах п/зн 862-840 із аналогічним завданням. За час несення служби ознак порушення та підготовки до порушення державного кордону він не виявив.

З наявного у матеріалах справи висновку службового розслідування вбачається, зокрема те, що місце незаконного перетину державного кордону з території України на територію Республіки Польща двома особами встановлено в районі п/зн №863-864 на ділянці впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Контрольно-слідову смугу особи перетнули у районі п/зн №861-862 на ділянці впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (стиковий напрямок) та орієнтовно з 20:00 07.10.2024 до моменту незаконного перетину державного кордону перебували на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » між контрольно-слідовою смугою та лінією проходження державного кордону. Орієнтовний час перетину державного кордону 08:00-10:00 08.10.2024. У відповідності до витягу з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », охорона державного кордону на напрямку прикордонних знаків №861-862 07/08.10.2024 здійснювалась прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі сержанта ОСОБА_2 НОМЕР_2 в період з 22:00 до 01:00 та з 01:00 до 04:00. Вихід на зв?язок прикордонний наряд здійснював згідно з вимогами кожні 30 хвилин, про що свідчать записи у робочому зошиті Чергового підрозділу охорони кордону. За час несення служби складом прикордонного наряду ознак порушення прикордонного режиму чи порушення державного кордону виявлено не було. Також зроблено висновки, що начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не було вжито необхідних заходів щодо здійснення охорони державного кордону стикового напрямку на ділянці відповідальності підрозділу. Прикордонні наряди з перевірки державного кордону на момент вчинення правопорушення в районі п/зн N? 861-862 були відсутні, що дало змогу правопорушникам безперешкодно перетнути контрольно-слідову смугу та здійснити спуск до річки ОСОБА_3 .

Зі змісту наказу про результати службового розслідування від 25.10.2024 вбачається, що затверджено висновок службового розслідування та за фактом незаконного перетину державного кордону двома громадянами України з території України на територію Республіки Польща до дисциплінарної відповідальності притягнуто відповідальних службових осіб, серед яких ОСОБА_1 не значиться.

Отже, пояснення сержанта ОСОБА_1 не суперечать іншим матеріалам справи та узгоджуються з висновками службового розслідування, у яких не встановлено причинно - наслідкового зв`язку з його діями (бездіяльністю) під час несення служби, що стало наслідком порушення прикордонного режиму та державного кордону. Більше того, винних осіб встановлено та притягнуто до відповідальності.

Аналіз наданих доказів свідчить про відсутність у діях (бездіяльності) сержанта ОСОБА_1 будь - яких порушень пункту 7 глави 2 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261. При цьому, суд наголошує, що пункту 7 глави 2 розділу ІІ вказаної Інструкції містить безліч обов`язків, однак у протоколі не визначено, які саме обов`язки порушив ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, адміністративний матеріал не містить інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність у діях (бездіяльності) ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, тобто порушення правил несення прикордонної служби, особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 172-18, ст.247, ст.280, ст.283, ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закрити за відсутністю в його діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Н. Комзюк