Житомирський апеляційний суд
Справа №279/341/24 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Номер провадження №33/4805/674/24
Категорія ч.2 ст.85 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Васильченко Лілії Ігорівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, незаконно добутих об`єктів тваринного світу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 10.01.2024 о 08 год. 25 хв. здійснив незаконне добування однієї особини самця козулі за допомогою петель з сталевого дроту, які поставив у місці проходів тварин за декілька днів перед цим, поблизу с.Вишневе Коростенського району Житомирської області в мисливських угіддях ТОВ "СМГ Ушомир" на території Ушомирської ТГ. Факт незаконного полювання зафіксовано працівниками ТОВ "СМГ Ушомир" (єгерською службою та Директором) на місці вчинення незаконного добування звіра, що є порушенням ст.20 п.1, 2, 3 Закону України "Про мисливське господарство", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.85 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Васильченко Л.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема зазначила, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, а наявні у справі протокол про адміністративне правопорушення, фотознімки та відео не доводять винності її підзахисного, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

Разом із апеляційною скаргою захисник подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що усунув недоліки апеляційної скарги, а саме, долучила документи на підтвердження повноважень надання правової допомоги ОСОБА_1 в апеляційному суді.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Так, відповідно до змісту протоколу по адміністративне правопорушення, 10.01.2024 о 08 год. 25 хв. ОСОБА_1 здійснив незаконне добування однієї особини самця дикої козулі за допомогою петель з стального дроту, які поставив у місці проходів тварин за декілька днів перед цим, поблизу с.Вишневе Коростенського району Житомирської області в мисливських угіддях ТОВ "СМГ "Ушомир" на території Ушомирської територіальної громади. Факт незаконного полювання зафіксований працівниками ТОВ "СМГ "Ушомир" (єгерською службою та Директором) на місці вчинення порушення незаконного добування звіра, що є порушенням ст.20 п.1, 2, 3 Закону України "Про мисливське господарство". Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.2 ст. 85 КУпАП.

Згідно ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється:

1) полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму;

2) полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей;

3) полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу);

4) полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме: клеїв, петель, капканів, підрізів, закотів, гачків, самострілів, ловчих ям; отруйних та анестезуючих принад; живих сліпих чи знівечених тварин як принади; звуковідтворювальних приладів та пристроїв; електричного обладнання для добування тварин; штучних світлових джерел, приладів та пристроїв для підсвічування мішеней, у тому числі приладів нічного бачення; дзеркал та інших пристроїв, що осліплюють тварин; вибухових речовин; з під`їзду на автомототранспорті, а також на плавучих засобах з працюючим двигуном; літаків та вертольотів; немисливської (у тому числі військової) вогнепальної, пневматичної та іншої стрілецької зброї, а також нарізних вкладок, напівавтоматичної або автоматичної зброї з магазинами більш як на два патрони; руйнування житла тварин, бобрових загат, гнізд птахів; газу та диму; заливання нір звірів; а також: на тварин, які зазнають лиха (переправляються водою або по льоду, рятуються від пожежі, повені тощо); на пернату дичину з нарізною вогнепальною зброєю або з використанням набоїв, споряджених кулями і шротом діаметром більше 5 мм (N 0000); на хутрових звірів (крім вовка, єнотовидного собаки, лисиці та шакала) з нарізною вогнепальною зброєю калібром більш як 5,6 міліметра; на копитних тварин з використанням малокаліберної гвинтівки під патрон кільцевого запалювання або набоїв, споряджених картеччю чи шротом; полювання з мисливськими собаками, ловчими звірами і птахами без наявності на них паспорта; полювання з дерев та мисливських вишок без дозволу користувача угідь;

5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування;

6) допускання собак у мисливські угіддя без нагляду;

7) полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання;

8) полювання на заборонених для добування тварин;

9) збирання яєць птахів, загиблих мисливських птахів, самовільне привласнення знайдених в угіддях загиблих мисливських тварин або їх частин, руйнування, нищення або псування штучних гніздищ, солонців, годівниць для звірів і птахів, посівів кормових рослин, мисливських вишок, вказівних знаків, відповідних вивісок та інших атрибутів мисливського господарства.

Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.

Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.

Відповідно до ч.2, 3 ст.12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю.

До полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня).

Частиною 2 ст.85 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №003 від 10.01.2024 (а.с.2), копією протоколу розтину трупа тварини від 10.01.2024 (а.с.3), актом від 10.01.2024 (а.с.4), фотознімками (а.с.5-17) та відеозаписом (а.с.76).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги не спростовано висновків суду, обґрунтовано викладених у судовому рішенні.

Відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 підійшовши до звіра, витягнув його з петлі, закинув його собі на плечі та почав нести, але був зупинений працівниками лісництва. Також, фотознімки свідчать, що ОСОБА_1 був об`єктом спостереження працівниками мисливського господарства напередодні 09.01.2024.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він знайшов труп козулі, коли збирав дрова в лісі, а козулю ніс, щоб її прикопати, оскільки такі пояснення є нелогічними, суперечать фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам. Крім того, як свідчить відеозапис та фотознімки, останній не мав при собі будь яких засобів для заготівлі дров.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, що повністю підтверджується доказами, які містяться у справі та відповідають КУпАП, яким надана оцінка згідно ст.252 цього Кодексу.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Васильченко Лілії Ігорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Васильченко Лілії Ігорівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич