Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/583/24

Номер провадження 3/511/443/24

"08" липня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., за участю: адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ДПСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст адміністративного протоколу.

Згідно протоколу серії ААД № 479065 від 08.02.2024 року, складеного інспектором СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Городецьким Є.В.: 08.02.2024 року о 00 год. 45 хв. у м. Роздільна по вул. Європейська водій громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом FORD MONDEO НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою алкотестеру Драгер-6820 у відповідному законному порядку та такого огляду у лікарняному закладі громадянин ОСОБА_2 відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру №2, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заяви, клопотання та процесуальні дії.

Протокол надійшов до Роздільнянського районного суду 12.02.2024 року. В протоколі призначено дата, час та місце проведення судового засідання, а саме 08.03.2024 року о 11 год.00 хв.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали розподілені в провадження судді Гринчак С.І.

06.03.2024 року представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Алексєєв В.В., діючий на підставі Ордеру серії ВН №1337288 від 06.03.2024 року, через канцелярію суду подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

14.05.2024 року представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Алексєєв В.В. через канцелярію суду подав клопотання про витребування додаткових матеріалів.

Постановою судді від 15.05.2024 року клопотання адвоката Алексєєва В.В. задоволено та витребувано з КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради, запитувану інформацію та документи.

21.05.2024 року на адресу суду, на виконання постанови від 15.05.2024 року надійшов лист генерального директора КНП «Роздільнянська БПЛ в.Гудима з запитуваною інформацією та документами.

Позиція учасників судового провадження.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про час дату та місце судового засідання, не прибув. Відповідно до довідки №08/658/24 від 30.03.2024 року, встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до Державної прикордонної служби України 01.04.2022 року. з 13.12.2022 року по теперішній час військову службу проходить в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) (а.с.49).

08.07.2024 року через канцелярію суду від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, якими ОСОБА_2 заперечує свою винуватість у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та зазначає про неправомірні, незаконні дії поліцейських при складанні адміністративного протоколу відносно нього (а.с.88-90)

В судовому засіданні представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Алексєєв В.В., діючий на підставі Ордеру серії ВН №1337288 від 06.03.2024 року, зазначив, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 складений з грубими порушеннями норм чинного законодавства, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив суду закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, про що подав мотивоване письмове клопотання від 17.06.2024 року з додатками (а.с.35-48, додатки до клопотання а.с. 50-75). В подальшому через канцелярію суду 05.07.2024 року представник особи що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Алексєєв В.В. подав письмове клопотання (доповнення) про закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. (а.с.81-87)

В судове засідання, призначене на 08.07.2024 року представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Алексєєв В.В., не прибув, через канцелярію суду 08.07.2024 року подав клопотання в якому просив провести судовий розгляд без його участі (а.с. 91).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників судового провадження, судовий розгляд проведено без фіксування технічними засобами.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказ покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Також, згідно ст. 251 КУпАП, на співробітників поліції, як на осіб, що силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі й за ст. 130 КУпАП, покладено імперативні обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст. 251 ст. 256 КУпАП, мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повив міститися в самому протоколі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Та постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу і адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняті справі законного і обґрунтованого судового рішення.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень - спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, притягається до відповідальності, має бути доведена належними докази а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Так, згідно протоколу серії ААД № 479065 від 08.02.2024 року, складеного інспектором СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Городецьким Є.В.: 08.02.2024 року о 00 год. 45 хв. у м. Роздільна по вул. Європейська водій громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом FORD MONDEO НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою алкотестеру Драгер-6820 у відповідному законному порядку та такого огляду у лікарняному закладі громадянин ОСОБА_2 відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру №2, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ААД №479065 від 08.02.2024 року, подані такі докази:

- рапорт інспектора СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Є.Городецького від 08.02.2024 року щодо виявленого правопорушення;

- диски 3 штуки з відеозаписами;

- довідка начальника САП від 08.ю02.2024 №67/1868 з інформацією про те, що ОСОБА_3 посвідчення водія отримував;

- довідка №18 від 08.02.2024 року про направлення ОСОБА_2 на освідування, на зворотньому боці якої міститься запис лікаря, про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту «Алкофарм» відмовився.

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу, з яких вбачається, що 08.02.2024 року о 01 год.08 хв. ОСОБА_2 направлений до Роздільнянської ЦРЛ, а також зазначені виявлені при огляді у ОСОБА_2 ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, поведінка, яка не відповідає дійсності. За допомогою «Драгер 6820» - відмовився;

Дослідивши вказані матеріали судом встановлено, що у справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Щодо порушення поліцейськими Закону України «Про Національну поліцію».

Так, під час зупинки ОСОБА_2 співробітники поліції грубо порушили вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає вичерпний перелік підстав коли поліцейський може та зобов`язаний зупиняти транспортний засіб.

Частиною 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Судом встановлено, що в порушення вищезазначених вимог поліцейським не поінформовано ОСОБА_2 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що законних та допустимих підстав зупинки ОСОБА_2 у поліцейських не було що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Щодо порушення поліцейськими конституційних прав ОСОБА_2 в тому числі права на захист).

Так, відповідно п. 11 Розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

В свою чергу під час дослідження матеріалів адміністративної справи у тому числі відео з боді-камер поліцейських встановлено, що перед складанням адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та після його складання, ОСОБА_2 не роз`яснені права передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та права на захист.

Відтворивши в судовому засіданні відеозаписи з боді-камер поліцейських №0 -0 та №0 - 0 встановлено грубі порушення права ОСОБА_2 на захист.

Так, відповідно матеріалів адміністративної справи автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зупинено поліцейськими СРПП Роздільнянського РВП ГУНИ в Одеській області 08.02.2024 о 00.45 год.

Надалі 08.02.2024 о 00.53 год. поліцейськими СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 безпідставно та без складання будь-яких документів затримано та застосовані кайданки.

Будь-які документи з цього приводу, у тому числі протокол адміністративного затримання ОСОБА_2 , поліцейськими не складалися, що також підтверджується відповіддю Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 28.03.2024 №674279 (а.с.65).

Відповідно до ч. 2 ст. 261 КУпАП про місце перебування особи затриманої за вчинення адміністративного правопорушення негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган

З матеріалів справи встановлено, що родичів затриманого ОСОБА_2 поліцейські не повідомили, що також призвело до порушення права ОСОБА_2 на захист (родичи могли викликати затриманому адвоката).

Крім того, згідно відеозапису з боді-камери № 0 (01:31 год.) встановлено, що ОСОБА_2 до проходження медичного освідування та складання стосовно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП намагався скористатись своїм конституційним правом та зателефонувати адвокату.

Також, ОСОБА_2 просив поліцейських зателефонувати з його телефону адвокату (самостійно це зробити не міг, так як знаходився у кайданках).

Однак, вказане конституційне право працівниками СРІIII Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області і лікарями проігноровано та ОСОБА_2 не забезпечено конфіденційна бесіда з адвокатом або присутність адвоката під час проходження медичного освідування і складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні порушення права на захист зафіксовано на іншу боді-камеру поліцейського.

Крім того, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» про кожний випадок адміністративного затримання органи або уповноважені особи інформують центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, за виключенням випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника. А право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги повинно бути роз`яснено затриманій особі, про що остання повинна поставити свій підпис в протоколі.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» особи, до яких застосовано адміністративне затримання, мають право на правові послуги, що полягають у: здійсненні представництва їх інтересів в судах, інших державних органах (зокрема, органах внутрішніх справ (поліції)).

Згідно ч. 8 п. 1 положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області Регіональний центр відповідно до покладених на нього завдань:

- забезпечує участь захисника під час здійснення досудового розслідування та судового провадження у випадках, коли захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, у випадках затримання особи, застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адміністративного затримання чи адміністративного арешту, а також у випадках надання безоплатної вторинної правової допомоги особі за ухвалою суду у кримінальних провадженнях щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, у процедурах, пов`язаних з видачею особи (екстрадицією), або у разі вирішення судом питань під час виконання вироків відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що згідно відповіді наданої Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області № 013/013-03-34/299 від 19.03.2024, повідомлення про адміністративне затримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від уповноважених осіб СРПП Роздільнянського РВП ГУШІ в Одеській області до Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги не надходило.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права передбачені, зокрема КУпАП.

Таким чином, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції допущено грубі порушення вимог ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що у свою чергу унеможливлює суд належним чином розглянути матеріали даної адміністративної справи та встановити провину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення у розумінні практики ЄСПЛ «Поза розумним сумнівом».

Щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, судом встановлено наступне.

Відповідно до Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735:

У пункті 6 зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Так, в порушення вимог вказаної інструкції та КУпАП поліцейськими СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 взагалі не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Останнього безпідставно затримано, застосовано кайданки та силою доставлено до КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня» Роздільнянської міської ради.

Зазначене свідчить про порушення порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 10 вказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п. 12 вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, під час дослідження матеріалів адміністративної справи у тому числі відео з боді-камер поліцейських, судом встановлено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі поліцейськими СРПП Роздільнянського РВП ГУПП в Одеській області у період часу з 00.45 год. до 02.37 год. не складався, ОСОБА_2 не надавався та останнім не підписувався (відсутній підпис у акті огляду).

Надане до Роздільнянської БПЛ направлення, яке мається в матеріалах справи, не відповідає вимогам п. 2 Розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 та є неналежним.

Також, встановлено, що у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено різні ознаки алкогольного сп`яніння, що вказує на несвоєчасне складання вказаного акту огляду поліцейським СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

Крім того, відповідно ч.ч. 4,5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 розділу III Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

З матеріалів наданих до суду встановлено, що лікар ОСОБА_4 не проходив тематичне удосконалення за програмою «Проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння», а надане до суду посвідчення стосується проведення експертизі психіатрії та наркології.

Крім того, з відеоматеріалів, долучених до адміністративної справи встановлено, що лікар ОСОБА_4 навіть не підходив до доставленого ОСОБА_2 , не пропанував пройти освідування, не складав та не підписував довідку, яка долучена до матеріалів адміністративної справи.

Крім того, долучена до матеріалів адміністративної справи довідка лікаря складена в порушення п. 6 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 та є неналежним доказом.

Щодо відсутності у поліцейських СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області повноважень складати протокол стосовно військовослужбовців Збройних Сил України.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, положеннями п. 9.15 розділу IX Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України передбачено спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця.

Даною Інструкцією для успішного виконання завдань, покладених на підрозділи Служби правопорядку, передбачено необхідність постійної взаємодії Військової служби правопорядку з підрозділами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 23 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, начальник органу управління Служби правопорядку в гарнізоні підпорядковується начальникові відповідного органу управління Служби правопорядку. Він відповідає за забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій гарнізону, у військових містечках, на вулицях і в громадських місцях, за організацію діяльності підрозділів Служби правопорядку щодо запобігання кримінальним та іншим правопорушенням серед військовослужбовців Збройних Сил України, їх виявлення і припинення, а також за забезпечення захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, участь у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Начальник органу управління Служби правопорядку в гарнізоні зобов`язаний, зокрема взаємодіяти з військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, органами Національної поліції, іншими правоохоронними органами, у тому числі обмінюватися з ними інформацією для швидкого і повного виявлення та розкриття кримінальних та виявлення інших правопорушень.

Статтею 5 Закону України «Про національну поліцію» також передбачено, що поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Положеннями ст. 266-1 КУпАП встановлено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З положень ч. 9 ст. 266-1 КУпАП вбачається, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно відпускного квитку № 08/260 від 17.01.2024 штаб-сержанту ОСОБА_2 командиром військової частини № НОМЕР_3 надано щорічну основну відпустку терміном з 01.02.2024 по 19.02.2024.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було зупинено автомобіль, водієм якого виявився військовослужбовець ЗСУ- ОСОБА_2 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини дають підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_2 , проведений неуповноваженою особою - поліцейським СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, за результатами якого складений протокол від 08.02.2024, та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а отже вважається недійсним.

Щодо порушення вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».

Згідно з вимогами «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року, та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення чітко не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а вказано лице що воно мало місце у м. Роздільна по вулиці Європейській.

Крім того, у протоколі серії ААД № 479065 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що: ОСОБА_2 керував а/м з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці, що передбачено п. 2.9 ПДР; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що передбачено п. 2.5 ПДР.

Таким чином, обвинувачення фактично висунуте ОСОБА_2 є некоректним та незрозумілим, адже з нього неможливо встановити який саме склад адміністративного правопорушення йому інкримінується (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння).

Європейський суд з прав людини, серед іншого, (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04; «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справ про адміністративне правопорушення, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Суд вважає, що жодними матеріалами адміністративної справи та додатками до неї факт перебування ОСОБА_2 за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння не доведено.

На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 поліцейськими взагалі не запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно відеоматеріалів взагалі поліцейськими не складався;

Лист формату А4 з записами про відсутність скарг у невідомої особи (не вказано ПІБ, дата народження та інш.), а також перебування в стані алкогольного сп`яніння і відмову від проходження тесту, з відбитком печатки лікаря ОСОБА_4 , є неналежним доказом.

Відсутній акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 3 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт б розділу III)).

Відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 4 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 16 розділу III)).

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі, та відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Щодо порушення поліцейськими вимог Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 5 Розділу II Інструкції від 18.12.2018 № 1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Ознайомившись з відеозаписами наявними у матеріалах адміністративної справи встановлено, що вони є недопустимими і не можуть бути врахований судом під час прийняття остаточного рішення у справі, з наступних підстав.

Так, згідно матеріалів справи, не відоме джерело його походження так, як відеозаписи з портативних відеореєстраторів мають обов`язкові атрибути, зокрема: дату, час проведення відеозйомки та серійний номер спеціального технічного засобу за допомогою якого проводиться відеофіксація, в свою чергу наявний в матеріалах справи відеозапис вказаних атрибутів не має, а саме серійного номеру боді-камери.

В протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 479065 зазначено, що відеозйомка здійснювалась на службову боді-камеру № 2, що в свою чергу не відповідає цифрам наявним на відеозаписах.

На який пристрій насправді проводилась відеозйомка незрозуміло.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

У матеріалах справи є диск з відеозаписом, проте жоден із додатків до протоколу не містить відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_2 : номер та серія відеокамери (боді-камери), дата виробництва, назва камери, на яку здійснювався відеозапис, вказано лише що відеозапис зроблено на службову боді-камеру № 2, що є недопустимим та не відповідає дійсності.

Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтво, технічна документація щодо технічного приладу «відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на боді-камеру щодо ОСОБА_2 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху (Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735).

Щодо проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.05.2024 року, Генеральним директором КНП «Роздільнянська БПЛ» 20.05.2024 за № 209 надано інформацію щодо доставлення 08.02.2024 до вказаного медичного закладу поліцейським Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Князєва Р.М., а також надано копії відповідних документів.

Ознайомившись з наданою інформацією, встановлено, що огляд ОСОБА_2 проводився не лікарем-хірургом ОСОБА_4 а медичною сестрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За весь час перебування ОСОБА_2 у приміщенні КНП «Роздільнянська БПЛ» до нього жодного разу лікар-хірург ОСОБА_4 не приблизився та не спілкувався, що підтверджується долученими до матеріалів адміністративної справи відеозаписами з боді-камер поліцейських.

Вказане свідчить про порушення працівниками КНП «Роздільнянська БПЛ» п. 6 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», який вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 3 розділу III вказаної інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

З відповіді КНП «Роздільнянська БПЛ» вбачається, що медичні сестри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не проходили спеціальну підготовку, що вказує на неприпустимість проведення вказаними особами огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв та неможливість використання отриманих результатів, як доказ у справі.

Крім того, з наданої КНП «Роздільнянська БПЛ» відповіді слідує, що лікар- хірург КНП «Роздільнянська БПЛ» ОСОБА_4 проходив тематичне удосконалення за програмою, «Проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», однак до вказаної відповіді долучено посвідчення про проходження у 2020 році тематичного навчання - експертиза в психіатрії та наркології, що в свою чергу підтверджує також незаконність проведення лікарем-хірургом ОСОБА_4 будь-яких оглядів водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, а результати проведеного огляду є недопустимими та не можуть бути належним доказом у даній справі.

Також, до вказаної відповіді КНП «Роздільнянська БПЛ» долучено довідку лікаря-хірурга ОСОБА_4 , яка не відповідає дійсності, вказаним лікарем не складалась та є такою, що суперечить п. 6 розділу III Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735, у зв`язку з чим не може бути прийнята до уваги судом та є неналежним доказом у даній справі (Додаток 3 та 4 до вказаної інструкції).

Крім того, КНП «Роздільнянська БПЛ» надано копію листа з позначкою № 18 без підпису та печатки адресовану головному лікарю Роздільнянської БПЛ, посади якого у штатному розкладі вказаної БПЛ не існує, в якій вказано «Прошу Вас провести медичний огляд на ступінь алкогольного сп`яніння та наявність тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , 30.06.1986».

Однак, під час дослідження матеріалів адміністративної справи у тому числі відео з боді-камер поліцейських встановлено, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі поліцейськими СРПП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області у період часу з 00.45 год. до 02.37 год. не складався, та відрізняється від наданого до КНП «Роздільнянська БПЛ».

Надане до Роздільнянської БПЛ направлення не відповідає вимогам п. 2 Розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 та є неналежним (Додаток 1 до вказаної інструкції).

Висновки суду.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених у протоколі серії ААД № 479065 не доведена жодними належними та допустимими доказами.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказано, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1.ч.1 ст.247 , 251, 256, 266-1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі адміністративного протоколу ААД №479065 від 08.02.2024 року, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний суддею 11 липня 2024 року.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.