ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ, №922294, від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , остання ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2013 р.н., що виразилося в тому, що син 27.05.2024 року, о 11 год. 20 хв., на території СШ №173, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час гри з запальничкою випадково підпалив волосся однокласнику ОСОБА_3 , чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ, №922294, від 31.05.2024 року та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ, №922294, від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким остання ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , 2013 р.н., що виразилося в тому, що син 27.05.2024 року, о 11 год. 20 хв., на території СШ №173, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час гри з запальничкою випадково підпалив волосся однокласнику ОСОБА_3 , чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала, що факт, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, мав місце, але свої батьківські обов`язки вона виконує належним чином, з сином проведено виховну бесіду.

Крім того, до суду надійшли пояснення від матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , в яких остання зазначила, що під час випадку ніхто не постраждав та відповідно моральної, фізичної та матеріальної шкоди нікому не завдано. Знає ОСОБА_2 як чемну та виховану дитину, вважає, що це сталося ненавмисно та не несло під собою погані мотиви. Окрім цього, знає особисто, що ОСОБА_1 належним чином виховує свого сина та докладає для цього усіх зусиль.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом визнано щире розкаяння винного.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись стст. 22, 184, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, обмежитися усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергієнко Г.Л.