Провадження № 3/369/8283/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.11.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Патієвич А.Б., за участю захисника Степ`юка В. С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2024 року, о 22 год. 15 хв, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Renault Duster д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Соборна в с. Петропавлівська Борщагівка, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульних.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України не визнав та пояснив, що ввечері подзвонила дружина, з якою вони наразі проживають окремо,та сказала, що терміново потрібні кошти для вступу доньки в університет, тому він сів за кермо та поїхав. Крім того, ОСОБА_1 підтвердив, що здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора, у зв`язку з чим його зупинили працівники поліції. Останні запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте від проходження огляду за допомогою пристрою «Drager» ОСОБА_1 відмовився, а працівники поліції не запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 заперечував.

Захисник Степ`юк В. С. в інтересах ОСОБА_1 просив суд провадження у справі щодо його довірителя закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи це тим, що з письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager», але про те, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд в медичному закладі та про відмову від такого огляду в поясненнях не зазначено, що вказує на його особисте сприйняття даної ситуації та вказує на те, що він відмовився лише від проходження огляду за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager». Крім того, направлення на огляд водія ОСОБА_1 , яке міститься в матеріалах справи, не відповідає вимогам п. 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 05.11.2005 року, адже в ньому не вказана назва закладу охорони здоров`я, до якого направляється водій для проходження огляду. Більше того, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи захисника Степ`юка В. С., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 18), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зауважує, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 834161 від 26.08.2024, письмовим направленням водія ОСОБА_1 на огляд від 26.08.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , актом огляду та тимчасового затримання ТЗ від 26.08.2024, інформацією, що міститься на DVD-диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

З інформації, що міститься на DVD диску, а саме відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що його зупинено за порушення ПДР та про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager». Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», працівники поліції неодноразово пропонували проїхати у заклад охорони здоров`я, що чітко відображено на наявному в матеріалах справи відеофайлі DSJ_0000000__0097. Зокрема такі пропозиції лунали в часових проміжках відеозапису: 1) з 21:40:16 до 21:40:26; 2) з 21:48:20 до 21:48:36; 3) з 21:56:30 до 21:56:53. Крім того, працівники поліції вважаючи, що ОСОБА_1 має також ознаки наркотичного сп`яніння, пропонували йому проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду, проте ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження таких оглядів.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч, є належними та допустимими і підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Суд критично ставиться до тверджень водія ОСОБА_1 про те, що останньому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, та спростовуються матеріалами справи, дослідженими судом в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається безпосередньо після проведення поліцейськими такого огляду, проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, у зв`язку з чим суд критично ставиться до доводів захисника ОСОБА_2 про відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи.

Крім того, на доводи захисника ОСОБА_2 стосовно того, що в направленні на огляд водія ОСОБА_1 не вказаний заклад охорони здоров`я, в який його направляють, суд зауважує, що дана обставина не спростовує того факту, що ОСОБА_1 категорично відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, за результатами розгляду матеріалів справи, дослідження наявних доказів в їх сукупності, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, судом не виявлено, жодних доказів, які б їх спростували, суду не надано.

Враховуючи наведене вище, вказане в протоколі діяння ОСОБА_1 містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, суд критично ставиться до тверджень водія ОСОБА_1 та його захисника Степ`юка В. С. про невинуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодних фактичних даних в обґрунтування зазначених ними обставин суду не надано та розцінюється, як спосіб уникнення останнім від відповідальності.

Таким чином, вважаю, що дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 ч. 1 п. 1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф вноситься порушником в установу банку України, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, вказаного вище, надсилається порушником до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Суддя Андрій ПАТІЄВИЧ