ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/7896/24

Пров. №3/766/5782/24

26.06.2024 м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП, щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановила:

В протоколі серії ААД №109521 від 18.05.2024 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що 18.05.2024 року о 10-30 год. в смт. Білозерка на а/д Білозерка Станіслав 42 км Т1501 ОСОБА_1 , будучи власником та погоничем тварин «Коза», не вжив заходів щодо попередження самовільного виходу тварини на проїзну частину та не вжив заходів щодо забезпечення дорожнього руху проїзної частини, що призвело до наїзду на тварину автомобілем Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 , в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 7.8., 2.3. «Д» ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС. Заяви про відкладення судового засідання не подав.

Разом з цим, звернувся до суду з заявою від 13.06.2024 року з доповненнями від 15.06.2024 року, за змістом яких винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає та заперечив проти притягнення його до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що дійсно у господарстві має кіз, які в інкримінований йому час випасалися неподалік дороги, де сталося ДТП. Кози були прив`язані мотузками. Причиною того, що коза виявилася на дорозі, міг бути обстріл, через що тварина могла злякатися та порвати мотузки.

У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 на момент складання протоколу зазначив, що з викладеними у протоколі висновками не згоден.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- схема місця ДТП, яка складена за участю водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у якій зафіксовано місце ДТП, яке розташоване на а/д Білозерка Станіслав 42 км Т1501, напрямок руху автомобіля до зіткнення, розташування автомобіля після зіткнення та місце, де це відбулося. У схемі також відображені відомості про дорожню обстановку, у якій відбулася ДТП, а також заміри, зроблені на місці ДТП відносно нерухомих об`єктів, та механічні пошкодження, які отримав автомобіль внаслідок ДТП деформовано передній бампер, передня права фара, передній жолоб;

- письмові пояснення водія ОСОБА_2 , згідно яких 18.05.2024 року близько 10-30 год. він на автомобілі Volkswagen Passat д/н НОМЕР_1 рухався в бік смт. Білозерка. Перед в`їздом в смт. Білозерка на дорогу раптово вибігла коза без погонича, яку він не зміг об`їхати, коза вдарила йому в передню праву частину автомобіля.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Тобто при вирішенні справ даної категорії встановленню підлягає факт порушення Правил дорожнього руху, про що свідчать і роз`яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Так, згідно п. 3 зазначеної постанови, при розгляді таких справ слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів недодержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не виконав вимоги п.п. 7.8., 2.3. «Д» ПДР Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3. «Д» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, п. 7.8. особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечити вимогам цього розділу.

Разом з цим, вимоги, зокрема до погоничів тварин, як учасників дорожнього руху, визначені у розділі 7 ПДР, проте висновку про порушення ОСОБА_1 будь якої з них протокол про адміністративне правопорушення не містить, і це випливає зі змісту поданої ОСОБА_1 до суду заяви з доповненнями по суті інкримінованих йому обставин, у якій він зазначає про те, що йому незрозуміло які саме вимоги ПДР він порушив.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. В пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатися у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Європейський суд з прав людини у п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, суд вказав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, поширюючи стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, сформував позицію, відповідно до якої суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції (справи «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016).

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З огляду на наведене, суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, з огляду на викладену в протоколі про адміністративне правопорушення фабулу та на підставі досліджених судом доказів достатніх підстав визнати, що останнім допущено порушення вимог п.п. 7.8., 2.3. «Д» ПДР України, як про це зазначено у протоколі, суд не знаходить, а змінювати викладену в протоколі про адміністративне правопорушення фабулу суд не вправі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністї події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяН. В. Корольчук