ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2024 серії ЕПР1 №128682, 13.09.2024 о 14-10 год. у м. Житомирі по вул. Перемоги, 15Б, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце пригоди.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була обізнана, що відносно неї розглядається справа про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлялась належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань не подавала, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10.а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Єдиним доказом вчинення інкримінованих ОСОБА_1 дій (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), є її ж письмові пояснення та її заява в органи поліції (згідно рапорту поліцейського).

Зокрема, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що вона об 11-00 год. припаркувала автомобіль за адресою : АДРЕСА_2 . О 14-20 год., вона, у зв`язку з поганими погодніми умовами (дощ) сіла в автомобіль і вирушила за місцем проживання. В подальшому (після закінчення дощу) виявила пошкодження автомобіля, після чого вирушила назад до місця де був припаркований автомобіль, щоб дізнатись що трапилось.

Тобто, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що на момент виїзду з місця парковки їй не було відомо про подію дорожньо-транспортної пригоди, в автомобілі вона присутня не була на час дорожньо-транспортної пригоди.

Під час доопрацювання матеріалів згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира, органом уповноваженим на складання протоколу був наданий відеозапис з камер зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія дорожньо-транспортної пригоди.

З даного відеозапису вбачається, що під час вчинення особою, відносно якої відсутні відомості в матеріалах даного провадження, зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 , останній був припаркований, руху не здійснював.

На даному відеозаписі не зафіксовано перебування при події дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , ні в якості спостерігача, ні в якості водія.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судова практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність суду оцінювати кожний доказ на його належність, допустимість і достатність. Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (рішення у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії»).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не усвідомлювала протиправний характер своїх дій у момент вчинення, не передбачала можливість настання протиправних наслідків, порушень правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоди не вчиняла.

Оскільки під час судового розгляду обов`язкові елементи складу правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП, зокрема вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом належними, достатніми і допустимими доказами, тому необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко