Провадження № 33/801/909/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2024 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн на користь держави. Стягнено на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з цією постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що свою винну в у вчиненому ДТП він не визнавав, водночас зазначає, що здійснюючи поворот ліворуч, він переконався, що у зустрічному напрямку поблизу жодні автомобілі не рухались і, лише завершуючи маневр, він відчув зіткнення з транспортним засобом «Шевролет Малібу».

Скаржник вважає, що транспортний засіб «Шевролет Малібу» рухався з високою швидкістю і причиною даної ДТП було саме порушення п. 12.4 ПДР, швидкісного режиму в межах міста.

Крім того, скаржник зауважує, що в судовому засіданні в суді першої інстанції ним заявлялось клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , який знаходився із ОСОБА_1 у автомобілі під час ДТП, однак, як вказує скаржник, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка, мотивуючи, що всі обставини у справі вже з`ясовані.

Також ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні в суді першої інстанції він заявляв клопотання про призначення експертизи, у задоволенні якого суд відмовив.

Таким чином, скаржник вважає, що суд першої інстанції не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про виклик свідка, а також клопотання про призначення комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи у справі.

Дослідивши подані клопотання, суд дійшов висновку, що у їх задоволенні необхідно відмовити з огляду на таке.

За ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, не вправі досліджувати нові докази, оскільки за обставин цієї справи відсутні підстави для визнання обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованого їх відхилення цим судом.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що такі клопотання у суді першої інстанції скаржником не заявлялись, відтак з огляду на те, що шляхом задоволення цих клопотань апеляційним судом можуть бути здобуті нові докази без законних для того підстав, такі клопотання задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, враховуючи наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Статтею 124 КУпАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, яка тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 20.09.2024 року о 19.25год в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе, 94, керуючи ТЗ «Газ 53», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав перевагу в русі ТЗ що рухався в зустрічному напрямку та допустив зіткнення з ТЗ «Шевролет Малібу», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б, 16.6 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 133374 від 20.09.2024року, у якому зазначені вказані вище обставини (а.с. 1).

Схемою місця ДТП зафіксовано розташування транспортних засобів та перелік видимих пошкоджень (а.с. 3).

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року, в яких зазначено, що він рухався по Немирівському шосе, на світлофорі біля КП, переконавшись, що праворуч автомобілей немає, здійснював поворот ліворуч під зелений світлофор, після чого на високій швидкості в нього в`їхав транспортний засіб (а.с.4).

Письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20 вересня 2024 року, в яких зазначено, що він, рухаючись по вулиці Немирівське шосе, на перехресті побачив, що водій автомобіля «Газ 53», здійснюючи розворот, не надав перевагу йому в русі, водій автомобіля «Газ 53» його не бачив, здійснив маневр та зіткнувся з його автомобілем, грубо порушуючи ПДР України, що спричинило механічні пошкодження його автомобіля (а.с.5).

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

За встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.3. (б), п. 16.6 Правил дорожнього руху України, вчинив за вказаних обставин правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час її розгляду судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як про це зазначає скаржник у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що просить скаржник, відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та його апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук