справа № 631/1075/24
провадження № 3/631/451/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року смт Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко Ірина Олександрівна, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер катки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/1075/24 (провадження № 3/631/451/24) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

У той же день, до Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Вказаний адміністративний матеріал з єдиним унікальним № 631/1076/24 (провадження № 3/631/452/24) відповідно до Контрольного журналу судових справ і матеріалів, передано на розгляд судді Пархоменко І. О.

Постановою судді від 12 липня 2024 року справи про адміністративні правопорушення № 631/1075/24 (провадження № 3/631/451/24), № 631/1076/24 (провадження № 3/631/452/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи № 631/1075/24, провадження № 3/631/451/24.

ОСОБА_1 через канцелярію суду надав пояснення де зазначив, що провину визнає у повному обсязі, розкаюється у вчиненому. Також зазначив, що він є неповнолітнім (всього 17 років), навчається у технікумі на денній формі навчання. З батьками разом не проживає, мешкає з бабусею. Обіцяє більше такого не робити, жалкує про вчинене. Запевни в, що більше не сідатиме за кермо до отримання водійського посвідчення.

Вивчивши пояснення особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ретельно дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суддя встановив наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 804823 від 22 червня 2024 року вбачається, що 22 червня 2024 року о 15 годині 29 хвилин в Харківській області, Харківському районі, с. Рокитне, вул. Центральна, поблизу буд. 89, водій ОСОБА_1 керував незареєстрованим мотоциклом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, здійснивши порушення повторно протягом року ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме протокол ААБ № 348311 від 06 серпня 2023 року, що розглянутий у Нововодолазькому районному суді Харківської області 14 серпня 2023 року, застосоване попередження, чим порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 804829 від 22 червня 2024 року вбачається, що 22 червня 2024 року о 15 годині 29 хвилин в Харківській області, Харківському районі, с. Рокитне, по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, після чого був наздогнаний та заблокований, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 Б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями) поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За протоколом Серії ААД № 804823 від 22 червня 2024 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У свою чергу, за ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими суддею, а саме:

- відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД № 804823 від 22 червня 2024 року, а саме, 22 червня 2024 року о 15 годині 29 хвилин в Харківській області, Харківському районі, с. Рокитне, вул. Центральна, поблизу буд. 89, водій керував мотоциклом незареєстрованим без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, здійснивши порушення повторно протягом року ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме, протокол ААБ № 348311 від 06 серпня 2023 року, що розглянутий у Нововодолазькому районному суді Харківської області 14 серпня 2023 року, застосовано попередження. Зазначений протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та уповноваженої посадової особи, яка його склала, а також відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Жодних зауважень чи заперечень з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить. Окрім того, протокол має відомості про отримання копії адміністративного протоколу, що підписані особисто правопорушником й не містить заперечень або зауважень;

- фототаблицею до протоколу;

- копією постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 14 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Д. Білоусова від 22 червня 2024 року;

- рапортом поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Божедая І. В. від 22 червня 2024 року;

- відеозаписами про обставини події, яка відбулася 22 червня 2024 року.

Ураховуючи викладене, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З протоколу Серії ААД № 804829 від 22 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП нас тає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9 Б Правил дорожнього руху України Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підтверджується доказами, дослідженими суддею, а саме:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ААД № 804829 від 22 червня 2024 року, відповідно до якого 22 червня 2024 року о 15 годині 29 хвилин в Харківській області, Харківському районі, с. Рокитне, по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, після чого був наздогнаний та заблокований. Зазначений протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та уповноваженої посадової особи, яка його склала, а також відомості про роз`яснення ОСОБА_2 змісту ст. 63 Конституції України та його прав, передбачених ст. 268 КУпАП;

- фототаблицею до протоколу;

- рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Д. Білоусова від 22 червня 2024 року;

- рапортом поліцейського СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Божедая І. В. від 22 червня 2024 року;

- відеозаписами про обставини події, яка відбулася 22 червня 2024 року.

Ураховуючи викладене, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Отже, на виконання приписів ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних проступків, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується доказами, дослідженими суддею.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зауважив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує приписи ст. 23 КУпАП, якими визначено, що адміністративне стягнення застосовується не тільки з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, й бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, суддею не встановлено.

Приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суддя ураховує, що ОСОБА_1 не досяг вісімнадцятирічного віку, щиро розкаюється, засуджує свою поведінку, а тому доходить висновку що до нього можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід адміністративного впливу у виді попередження.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ОСОБА_1 є неповнолітнім і заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП не є адміністративним стягненням. Тому, судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 13, 24-1, 33 - 36, 40-1, 122-2, 126, 245, 251, 252, 266, 279, 280, 283 - 285, 287, 291 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Інструкцією з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього захід адміністративного впливу у вигляді попередження.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або висилати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І. О. Пархоменко