головуючий у суді І інстанції Білоцерківець О.А.
провадження № 33/824/4722/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Сергія Вікторовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 25 лютого 2024 року о 00:30 год. у м. Києві на бул. Л.Українки, 15 керував транспортним засобам марки «Мерседес Бенз», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 6820», результат тесту 0,29 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисника ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, долучений до протоколу, є неповним та не розкриває суті адміністративного правопорушення.

Акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не містить дати та часу, а його зміст є незрозумілим, а тому він не може бути допустимим доказом у справі.

Вказує, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також правові наслідки складення протоколу.

Зазначає, що ОСОБА_1 категорично не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції не доставили його до медичного закладу для проведення огляду, чим грубо порушено процедуру огляду.

Вважає, що встановлений працівниками поліції рівень алкоголю у крові ОСОБА_1 не перевищував допустимої норми, оскільки знаходився у межах допустимої похибки спеціального технічного приладу «Драгер».

Також вказує, що статтею 8 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, дозволено рівень алкоголю у крові та в повітрі, що видихається, у межах 0,5 проміле.

Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Харченко С.В. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху визначено, що керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу серії ААД № 719326 додано:

чек приладу «Драгер» з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння результат якого - 0,75 ‰;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння: проба позитивна - 0,29‰. На вказаному акті ОСОБА_1 поставив свій підпис на підтвердження того, що він погодився з результатами огляду;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статі 122 КУпАП;

роздруківку з АРМОР на підтвердження отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

відеоматеріал, на якому зафіксовано як працівники поліції підійшли до автомобіля марки «Мерседес Бенз», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 (00:20 хв. відеозапису); під час спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я (00:44 хв. відеозапису); ОСОБА_1 обрав пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак після того як працівники поліції роз`яснили йому, що його транспортний засіб у цей час залишиться на місці зупинки, він змінив своє рішення та зазначив, що пройде огляд із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» (01:00 хв. відеозапису); за результатом огляду встановлено, що проба позитивна - 0,29 ‰ (02:28 хв. відеозапису) про що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 та запропонував проїхати до закладу охорони здоров`я (02:50 хв. відеозапису); ОСОБА_1 повідомив, що їхати немає сенсу та сказав оформляти протокол (03:08 хв. відеозапису).

З указаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, а також результат огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони, однак ОСОБА_1 відмовився, бо не хотів лили шати свій автомобіля на місці зупинки.

Указаним відеозаписом повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 категорично не погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції не доставили його до медичного закладу для проведення огляду.

Також ОСОБА_1 не зазначено будь яких заперечень щодо цих обставин у протоколі, де він поставив свій підпис на підтвердження ознайомлення з його змістом, письмових пояснень у протоколі чи на окремому аркуші не надав, зазначив, що надасть пояснення суду, а також поставив підпис про згоду з результатами огляду на акті.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що встановлений працівниками поліції рівень алкоголю у крові ОСОБА_1 знаходився у межах допустимої похибки спеціального технічного приладу «Драгер», апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до вимог пункту 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з інструкцією приладу «Drager Alkotest 6820», яка знаходиться у вільному доступі, границі допустимої похибки для приладу «Drager Alkotest 6820» під час експлуатації у робочих умовах навколишнього середовища від - 5 °С до + 50 °С складають: для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка вимірювання пристрою становить ± 0,04% в діапазоні від 0,0 до 0,4 ‰, відносна похибка становить ± 10 % у діапазоні від 0,4 ‰ до 5,0 ‰.

Тобто результат огляду ОСОБА_1 0,29 проміле знаходиться поза межами можливої похибки для приладу «Drager Alkotest 6820».

Щодо доводів сторони захисту про необхідність застосування міжнародних стандартів, які дозволяють рівень алкоголю у крові та в повітрі, що видихається, у межах 0,5 проміле, апеляційний суд враховує таке.

У статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Проте, Конвенція не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,5 ‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в національному законодавстві України, яким встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові 0,2 ‰.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 власноручно зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він залишить свій автомобіль на місці зупинки та зобов`язується не керувати протягом поточної доби.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Сергія Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова