ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/486/24 Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження №33/807/500/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Басова Г.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 14.01.2024 р. о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. Садова, буд. 46а, в с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом квадроциклом CFORCE 850 ХС без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови). На вимогу працівників поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння категорично відмовився під відеозапис, боді-камера №5, чим порушив 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом під час розгляду справи порушені норми права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений із грубим порушенням норм чинного законодавства. Крім того, долучений до матеріалів справи відеозапис не містить фіксації факту керування ним транспортним засобом.

Зазначає, що відсутня подія інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що він з ознаками алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, що є передумовою проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що враховуючи наведені докази та аргументи, постанова Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Басов Г.М. вдруге заявив клопотання про відкладення розгляд справи в зв`язку з хворобою ОСОБА_1 .

Розглянувши дане клопотання, суддя апеляційного суду вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки розгляд справи, який був призначений на 24 травня 2024 року вже відкладався за такою ж заявою, однак захисником не надано жодного доказу на підтвердження хвороби ОСОБА_1 . Отже, за відсутності доказів поважної причини неявки ОСОБА_1 до суду, розгляд справи згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя апеляційного суду враховує присутність захисника ОСОБА_1 адвоката Басова Г.М. під час апеляційного перегляду справи, який має можливість висловити позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а також має інші права, передбачені законами України.

Щодо заявленого клопотання адвоката Басова Г.М. про виклик свідків та працівників поліції, то суддя апеляційного суду відмовив у його задоволенні також, оскільки наявні в справі письмові докази та відеозапис події є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Басова Г.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція апелянта, щодо його невинуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростована матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 593002 від 14 січня 2024 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 14 січня 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови;

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Огляд за допомогою газоаналізатора Драгер 0782, не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проаналізувавши зібрані по справі докази, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність відеофіксації безпосередньо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування ним транспортним засобом підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.

Так, із відеозаписом, долученим до протоколу, зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який повідомляє, що їхав на квадро циклі по полям, а не по дорогам загального користування, зупинився на блокпості попривітатись із хлопцями, яки на ньому стоять. Жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом не від нього не надходить. Далі відеозаписом зафіксовано повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та їх оголошення. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що останній надає чітку відмову. Після цього працівники поліції попередили ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Зафіксована відмова ОСОБА_1 від підписання протоколу та надання письмових пояснень. Відсутність скарг з боку ОСОБА_1 на дії співробітників поліції.

Отже, на переконання судді апеляційного, суду факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказаний час та у зазначеному місці за сприйнятих даних з відеозапису не викликає сумніву.

Крім того, суд зауважує, що відеозапис наявний у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта те, що протокол складений з порушеннями не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відомості про здійснення відео фіксації події.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/486/24