Справа №: 385/1642/24 Провадження № 3/385/828/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, студента 4-го курсу Фахового політехнічного коледжу м. Гайворон, зареєстрованого та проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , що притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою ЕНА № 2566431 від 09.07.2024,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 31.10.2024 о 23:38 на вул. Центральна в м. Гайвороні, Голованівського району, Кіровоградської області керував мопедом Lifan CCR 150 н/з НОМЕР_2 , при цьому не мав права керувати транспортними засобами відповідної категорії А1 яке не отримував взагалі, повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 А ПДР України, вчинивши правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні даний факт правопорушення визнав від дачі пояснень відмовився.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною другою та четвертою цієї статті.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.1 А ПДР України встановлено заборону, зокрема керувати транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 31.10.2024 о 23:38 на вул. Центральна в м. Гайвороні, Голованівського району, Кіровоградської області керував мопедом Lifan CCR 150 н/з НОМЕР_2 , при цьому не мав права керувати транспортними засобами відповідної категорії А1, яке не отримував взагалі, повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Дане правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 537409 від 31.10.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 31.10.2024 о 23:38 на вул. Центральна в м. Гайвороні, Голованівського району, Кіровоградської області керував мопедом Lifan CCR 150 н/з НОМЕР_2 , при цьому не мав права керувати транспортними засобами відповідної категорії А1 яке не отримував взагалі, повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі № 2566431 від 09.07.2024, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що керував транспортним засобом без посвідчення водія;

- відеозаписом на DVD диску з якого вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки, пояснює, що керував мопедом, посвідчення водія не отримував взагалі;

- листом № 4788/112-1-2024 від 06.06.2024 ВП № 1 (м. Гайворон) відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що під час складення протоколу поліцейським повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою, четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Доказів того, що мопед мопедом Lifan CCR 150 н/з НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено що, даний мопед знаходиться у ОСОБА_1 в користуванні, тому суд не вбачає за можливе застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи те, що згідно ч. 2 ст. 30 КУпАП вказано на можливість застосування позбавлення саме наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами; те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та роз`яснення викладені в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У зв`язку з накладення адміністративного стягнення, згідно ст. 4, 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : М. В. ВЕНГРИН

Дата документа 22.11.2024