Справа № 279/4005/24
номер провадження 3/279/1886/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коваленко В.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом,14.06.2024 року о 20:50 год. на автошляху Житомир-Виступовичі-Могилів-Подільський 104 км +600м. Ушомирська ОТГ Коростенського району, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем " Suzuki" НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду , а саме дику тварину (косулю) . При ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками., чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 вину не визнав, ствердив про відсутність знаків "Дикі тварини".У своїх поясненнях до протоколу, а також у судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечив проти звинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення та вину у порушенні Правил дорожнього руху не визнав, при цьому зазначив, що їхав на автомобілі з дозволеною на даній ділянці автодороги швидкістю, повністю враховуючи дорожню обстановку. Наголосив на тому, що дика тварина - «Козуля», вискочила на проїжджу частину, на смугу, по якій рухався автомобіль під його керуванням раптово, з правої сторони узбіччя, чого неможливо було передбачити, у тому числі і за відсутності попереджувальних знаків про можливу міграцію диких тварин на цій ділянці дороги, а тому, зреагувати на появу тварини об`єктивної можливості у ОСОБА_1 не було. І навіть застосувавши екстренне гальмування та намагаючись закерувати автомобіль вліво, уникнути зіткнення із твариною не вдалося.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності , дослідивши матеріали справи та надавши їм належну і об`єктивну оцінку у їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Згідно з п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 1.10 ПДР перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

У свою чергу, небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху

транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Враховуючи викладене, суд погоджується із позицією ОСОБА_1 , що в даному випадку дику тварину та її раптову появу з узбіччя на проїжджій частині дороги із правого її боку, неможливо кваліфікувати та розцінювати як перешкоду для руху у розумінні п. 1.10 ПДР.

Також у судовому засіданні доведено та підтверджено відповідними доказами посилання ОСОБА_1 про відсутність на даній ділянці автодороги Житомир-Виступовичі-Могилів-Подільський 104км+600м. (Ушомирська Територіальна громада Коростенського району, поблизу с. Веселівка) будь-яких попереджувальних дорожніх знаків про можливу міграцію диких тварин.

Так, Розділом 33.1 ПДР передбачено можливість встановлення попереджувального дорожнього знаку № 1.36 «Дикі тварини». Знак 1.36 «Дикі тварини» встановлюється перед ділянкою дороги, на якій можлива поява диких тварин. Знак встановлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки. У разі потреби знак встановлюється і на іншій відстані, яка зазначається на табличці 7.1.1 ПДР.

Відповідно до ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КУпАП. Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності та є результатом прояву волі і розуму правопорушника.

Діючи умисно, правопорушник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає і бажає (прямий умисел) або свідомо допускає (непрямий умисел) настання шкідливих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Необережність проявляється у вигляді самовпевненості або недбалості (ст. 11 КУпАП).

Самовпевненість полягає в тому, що особа передбачає настання протиправного, шкідливого наслідку, але легковажно розраховує на його відвернення.

Недбалість полягає в тому, що особа не передбачає можливості настання протиправних наслідків, хоча за цих обставин повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, наявність вини правопорушника в тій чи іншій формі є важливою і необхідною ознакою адміністративного правопорушення, що сприяє полегшенню та уточненню кваліфікації, зумовлює об`єктивність підходу при визначенні міри та виду обтяження, що покладається на винного.

Адміністративне покарання може бути застосоване лише у зв`язку з діяннями, які характеризуються умисною або необережною виною. Що ж стосується дій випадкових, то, оскільки вони виключають будь-яку вину: умисну чи необережну, взагалі не тягнуть за собою адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про

адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими та іншими доказами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з аналізу вище зазначених норм, фактичних обставин та доказів наявних у справі і досліджених в судовому засіданні вбачається, що ДТП сталось за відсутності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а внаслідок непереборної сили, раптової появи дикої тварини «Козулі», яка вискочила з узбіччя на проїжджу частину по якій ОСОБА_1 рухався із дотриманням ПДР, та за відсутності об`єктивної можливості як передбачити появу тварини, так і уникнути зіткнення. Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9-11, ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 279/4005/24 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайсуд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.П. Коваленко