Справа № 147/1296/24
Провадження № 3/147/569/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 173 КУпАП

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 029834 від 24.09.2024, 24 вересня 2024 року близько 19.30 год. за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме: умисно здійснила удар ногою по вхідних воротах території територіального відділу РТЦК та СП №2, чим порушила громадський порядок.

ОСОБА_1 роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та пояснила, що 24 вересня 2024 року військомат на 09.00 год. направив її цивільного чоловіка на проходження ВЛК в м. Гайсин. Під обід її чоловіка доставили до ТЦК в с-ще Тростянець. Близько 14.00 год. подзвонив чоловік, що його не відпускають з ТЦК, оскільки наявні в нього документи не надають йому права на відстрочку. Разом з тим від нього не приймали жодних документів і з території ТЦК не випускали. Після цього вона приїхала до ТЦК в с-ще Тростянець та просила щоб до неї вийшли працівники ТЦК та пояснили ситуацію. Оскільки ніхто не виходив, то вона викликала поліцію. Після того, як декілька разів викликала патруль поліції, оскільки її чоловіка там незаконно утримували, інспектор ОСОБА_2 за вказівкою працівника ТЦК склав відносно неї протокол. Також зазначила, що копнула один раз ногою ворота й це було після того, як поліцейські прийняли від неї заяву про те, що її чоловіка незаконно утримують в ТЦК, але після цього з ТЦК ніхто не виходив. Вказує, що майже весь цей час з нею перебували її знайомі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

За змістом п.3 постанови Пленуму Верховного суду України № 19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Так, диспозиція статті173 КпАПУкраїни передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України передбачає наявність діяння нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №029834 від 24 версеня 2024 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 24 вересня 2024 року близько 19.30 год. за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила дрібне хуліганство, а саме умисно здійснила удар ногою по вхідних воротах території територіального відділу РТЦК та СП №2, чим порушила громадський порядок.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що 24 вересня 2024 року близько 20.00 год. їй подзвонила ОСОБА_1 та повідомила що їй погано і просила привезти щось заспокійливе, просила під`їхати до воріт військкомату в смт Тростянець. Вона взяла заспокійливі ліки і поїхала своїм автомобілем до військкомату. Коли приїхала, то побачила два поліцейських автомобілі та два чоловіки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Вони були зі сторони вулиці біля воріт. ОСОБА_1 в цей час ходила, розводила руками і плакала, просила, щоб хтось вийшов з військкомату. До ОСОБА_1 з військкомату ніхто не виходив. Поліцейські просили, щоб вона поговорила з ОСОБА_1 . На подвір`ї військкомату біля воріт є будка, в ній був військовий солдат, проте жодних зауважень Марині він не робив. Вона ( ОСОБА_6 ) там була до 22.30 год.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є дружиною його рідного брата ОСОБА_11 24 вересня 2024 року він був на роботі, після 18.00 год. приїхав до дому. Сестра повідомила, що брата ОСОБА_11 тримають в Тростянецькому ТЦК і не відпускають. Після цього подзвонив до ОСОБА_1 з`ясувати ситуацію. Остання повідомила, що ОСОБА_11 не випускають з ТЦК і нічого не кажуть. Близько 19.30 год. він автомобілем поїхав в Тростянець до ТЦК. Коли приїхав там була ОСОБА_1 на вулиці, поліцейські були на подвір`ї ТЦК, біля неї нікого не було. Він підійшов до чергового, щоб з`ясувати, чому не відпускають ОСОБА_11 . ОСОБА_1 також підходила до чергового, щоб він покликав працівників ТЦК і пояснили, чому затримали її чоловіка ОСОБА_11 . Все відбувалося спокійно. Патрульних викликала ОСОБА_1 до того як він приїхав, а також і після його приїзду з метою того, щоб відпустили ОСОБА_11 . Після нього також ще приїхала ОСОБА_6 . Вони там були до 23.00 год. Йому відомо, що на ОСОБА_1 поліцейські склали матеріали за те, що вона один раз вдарила хвіртку. Проте, після цього її удару ніхто з території ТЦК не виходив, зауважень з цього приводу ОСОБА_1 не робили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 24 вересня 2024 року він їхав з роботи з ОСОБА_7 , подзвонила ОСОБА_1 і попросила приїхати до ТЦК в Тростянець. Приїхавши на місце побачив ОСОБА_12 , яка була зі сторони вулиці та вона пояснила, що її чоловіка забрали о 08.00 год. ранку в ТЦК і до цього часу його не відпускали. Також були поліцейські, проте вони казали що ОСОБА_1 нічим допомогти не можуть. Потім він підійшов до воріт і запитав працівника ТЦК чи мають вони право затримувати людей більше 3-ох годин, на що йому повідомили, що ОСОБА_11 ніхто відпускати не буде. Тоді приїхав бус і ОСОБА_12 стала перед ним, бус розвернувся і поїхав. ОСОБА_12 вдарила один раз по брамі, але з ТЦК ніхто не виходив, зауважень їй не робив. Після цього через 10-15 хв. приїхали працівники поліції і зайшли на територію ТЦК, коли вийшли звідти почали до всіх чіплятися. Він побув там ще 20 хв. і пішов до магазину. Коли повернувся близько 23.00 год., то ОСОБА_11 вже відпустили.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває зі сторони вулиці за воротами територіального відділу РТЦК та СП №2 з двома чоловіками та розмовляє по телефону. До воріт під`їжджає автомобіль, ОСОБА_1 стала навпроти автомобіля та перешкоджала його руху на територію. З території ТЦК вийшов військовий та розмовляв з ОСОБА_1 . О 19.22 год. ОСОБА_1 один раз копнула ногою ворота. Чоловіки, які були з ОСОБА_1 підходили до хвіртки та воріт ТЦК, розмовляли з військовим.

Однак, із зазначених у протоколі обставини та із досліджених судом доказів, не вбачається, що внаслідок дій ОСОБА_1 - удару ногою по вхідних воротах території територіального відділу РТЦК та СП №2 (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення) було порушено громадський порядок.

Таким чином відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У рішеннях від 30.05.2013 у справі №36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі №926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували б, що ОСОБА_1 з хуліганських мотивів, порушувала громадський порядок і спокій громадян, суду представлено не було. А тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з положеннями ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя А.М. Мудрак