Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2730/24 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Номер провадження №33/4805/862/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Словінського С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Словінського Сергія Антоновича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 01 травня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 18 березня 2024 року о 03 годині 08 хвилин по вул. Велика Бердичівська, 121а, в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Словінського С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність через неповне та не об`єктивне дослідження обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтовано, зокрема, тим, що в протоколі є два закреслення, що є порушенням розділу ІІ п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції. Дії та розмови працівників поліції є такими, що вчинені з метою висловлення незаконної пропозиції проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за відсутності у водія реальних ознак наркотичного сп`яніння. Вказані дії працівників поліції викликали у ОСОБА_1 почуття остраху і спонукали останнього до відмови від проходження медичного огляду. Тобто, в діях працівників поліції чітко прослідковується спонукання (провокація) до вчинення ОСОБА_1 певних дій вигідних їм, а саме відмови останнього від проходження огляду в медичному закладі, створення порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та ухилення від роз`яснення наслідків у разі відмови від проходження огляду. Також ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, що також свідчить на користь останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД № 695852 від 18.03.2024 вбачається, що 18 березня 2024 року о 03 годині 08 хвилин по вул. Велика Бердичівська, 121а, в м. Житомирі, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 695852 від 18.03.2024, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився (а.с. 1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 2); рапорті поліцейського взводу 1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області сержант поліції В.Онищенка (а.с. 3); наявним в матеріалі справи відеозаписом обставин події з нагрудних камер поліцейських (а.с. 4).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині 2 закреслень (адвокатом їх конкретно не зазначено) в протоколі про адміністративне правопорушення, що є порушенням розділу ІІ п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують факт вчинення адміністративного правопорушення і винуватості особи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №695852 від 18.03.2024 їх не містить.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Доводи захисника про те, що дії працівник поліції під час оформлення матеріалів є неправомірними (провокаційними) та направлені на безпідставне притягнення особи до адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять доказів того, щоб ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, як і не містять результатів такого оскарження.

При цьому, вище наведені доводи захисника спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відразу після зупинки транспортного засобу та перевірки документів, з підстав порушення комендантської години, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» було доведено, за якими ознаками виникла підозра про його знаходження в стані наркотичного сп`яніння і ці ознаки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 на чітку пропозицію уповноваженої особи пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, беззаперечно відмовився від проведення огляду та зазначив «я довго не спав, хочу завезти людину». При цьому ОСОБА_1 також роз`яснено належним чином щодо наслідків відмови від проведення огляду, права та обов`язки.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що спілкування з поліцейським проводилося у темну пору доби, а вказані ознаки наркотичного сп`яніння відсутні, є безпідставними, оскільки зазначені поліцейськими в протоколі ознаки сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися матеріалами справи, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно.

Щодо посилань на те, що дії працівників поліції викликали у ОСОБА_1 почуття остраху і спонукали останнього до відмови від проходження медичного огляду є особистим тлумаченням захисника, оскільки ОСОБА_1 не був позбавлений можливості на запрошення працівників поліції проїхати в медичний заклад та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чим в подальшому ймовірно довів би те, що він дійсно не знаходиться в стані наркотичного сп`яніння. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє його від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Закон не передбачає обов`язкового вилучення транспортного засобу за умови находження водія у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Словінського Сергія Антоновича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 травня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь