Апеляційне провадження № 33/824/4054/2024
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 ,

за ч.1 ст. 164 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1958 16.04.2024 року при проведенні фактичної перевірки косметичного салону за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ОСОБА_1 , встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допустила порушення порядку ліцензування, а саме: надання медичних послуг без отримання відповідної ліцензії, чим було порушено п. 15 ст. 7 Закону України від 02.03.2015 № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року і закрити провадження у справі.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ст.164 КУпАП передбачено, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Як вбачається з акту перевірки від 16.04.2024 року, посадовою особою ГДІ ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_2 було проведено фактичну перевірку косметичного салону за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки, а саме отримання в якості клієнта ОСОБА_3 консультації лікаря дерматовенеролога, вищевказана посадова особа ГДІ ГУ ДПС у м. Києві зазначив, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було порушено порядок ліцензування, а саме надання медичних послуг без отримання відповідної ліцензії.

Як убачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 22.09.2022 року. Згідно з даним повідомленням ФОП ОСОБА_1 розміщений косметичний салон, в якому надаються лише косметологічні послуги, не пов`язані із наданням медичного обслуговування населення.

Разом з цим, за цією ж адресою: м. Київ, вул. Драгомирова, 18А, прим. 49, провадить господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «ДОКТОР ДОРОФЄЄВА БЬЮТІ КЛІНІК», директором якого є ОСОБА_4 . Основним видом господарської діяльності товариства є спеціалізована медична практика за кодом КВЕД 86.22.

Відповідно до рішення Міністерства охорони здоров`я України про видачу ліцензії від 11.04.2019 № 811 було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики ТОВ «ДОКТОР ДОРОФЄЄВА БЬЮТІ КЛІНІК» за спеціальностями: акушерство і гінекологія, анастезіологія, дерматовенерологія, загальна практика сімейна медицина, ендокринологія, онкохірургія, онкологія, організація і управління охороною здоров`я, хірургія, спеціальність молодших спеціалістів з медичною освітою: сестринська справа (операційна). Місцем провадження товариством господарської діяльності з медичної практики визначено саме адреса: м. Київ, вул. Драгомирова, 18А, прим. 49, що підтверджується витягом відомостей з бази даних Ліцензійного реєстру МОЗ України суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики за місцем провадження діяльності.

На момент проведення фактичної перевірки посадовою особою ГДІ ГУ ДПС у м. Києві ОСОБА_2 ліцензія на провадження господарської діяльності з медичної практики ТОВ «ДОКТОР ДОРОФЄЄВА БЬЮТІ КЛІНІК» була діючою, що підтверджується відомостями з Ліцензійного реєстру МОЗ України з медичної практики, які є у відкритому доступі на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України.

За таких обставин за твердженнями апелянта медичні послуги в клініці естетичної медицини «DOROFEEVA BEAUTY CLINIC», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова (перейменовано на вул. Андрія Верхогляда), 18А, прим. 49 надавалися медичним центром ТОВ «ДОКТОР ДОРОФЄЄВА БЬЮТІ КЛІНІК», а не фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

На підтвердження вказаного апелянтом надано до суду копію медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , де в найменуванні та місцезнаходженні закладу охорони здоров`я, який надавав медичні послуги, зазначено ТОВ «ДОКТОР ДОРОФЄЄВА БЬЮТІ КЛІНІК».

Також апеляційний суд зазначає, що документи, які були отримані в ході перевірки в якості доказів надання медичних послуг без отримання відповідної ліцензії та стали підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема відповідний Х-Звіт, не підтверджують факту надання медичної послуги саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , оскільки вказаний звіт не містить жодної операції, проведеної ФОП в зазначену дату.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення самим органом, який його склав, було додано відповідний чек про надання вищевказаної послуги. При цьому будь-яка інформація про те, що такі послуги були надані саме ФОП ОСОБА_1 в чеку відсутні. Натомість у вказаному чеку від 16.04.2024 року зазначена інформація про надання медичної послуги (консультація лікаря) в клініці естетичної медицини «Dorofeeva beauty clinic», що є назвою ТОВ «ДОКТОР ДОРОФЄЄВА БЬЮТІ КЛІНІК».

За таких умов суд, констатує факт відсутності належного доведення поза розумним сумнівом складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного постанова Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року має бути скасована, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2024 року, прийняту відносно ОСОБА_1 , скасувати. Провадження закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба