Справа № 307/2467/24
Провадження № 3/307/1089/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09.06.2024 року, о 07 год. 34 хв. в м. Тячів по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «Мітсубісі Грандіс», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на відеофіксацію, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, стверджуючи, що працівники поліції його спонукали до відмови проходження огляду.

Захисник Коржук І.І. в судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи клопотання про закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення та лист ОСОБА_2 «Тячівська районна лікарня», стверджуючи, що з вказаного листа вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак у зв`язку з підвищенням артеріального тиску пацієнту була надана відповідна медична допомога. З наведених обставин просить справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, ОСОБА_3 , розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №658210 від 09.06.2024 року (а.с.1), постановою про накладення адміністративного стягнення серія БАД №269701 (а.с.2), рапортом поліцейського Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ст. сержанта поліції Юришинець В. (а.с.3), відеозаписом на DVD диску з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 намагаючись уникнути відповідальності, вчиняв ряд дій, які перешкоджали фіксуванню результатів тесту за допомогою приладу "Драгер" та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки не зміг пройти огляд після чого його було доставлено до медичного закладу де ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.4), листом виданим директором «Тячівської районної лікарні» ОСОБА_4 від 08.07.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак від проходження медичного огляду відмовився (а.с.24). Посилання ОСОБА_1 на неможливість проходження ним огляду в медичному закладі через погане самопочуття, в сукупності з зафіксованих на відеозапису на місці зупинки ряду його дій , які перешкоджали працівникам поліції зафіксувати результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, оцінюю як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Із вказаного переглянутого під час розгляду справи відеозапису вбачається, факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому жодних дій з боку поліцейського, які б вказували на наявність ознак упередженого ставлення до водія, з вказаного запису не спостерігається. Навпроти, дії поліцейського вчиняються з проявом поваги до водія, чого неможна сказати про дії з боку самого ОСОБА_1 , який виражався в бік патруля нецензурною лайкою та ображав їх предявляючи безпідставні звинувачення.

Таким чином, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності. Посилання ж водія на порушення його прав через наявність у нього поганого самопочуття, враховуючи принцип пропорційності та баланс між приватним та публічним інтересами, не можна вважати таким, що дають право водію відмовитися від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник