Провадження № 33/4823/800/24
Категорія - ч. 2 ст. 184 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Туки С. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і жителька АДРЕСА_1 , неодружена, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює молодшою медичною сестрою КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» ЧМР,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 19 травня 2024 року ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , ухилилась від покладених на неї батьківських обов`язків згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України по відношенню до свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній пошкодив лакофарбове покриття капоту та даху автомобіля, належного ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що на порушення її процесуальних прав, які гарантовані ч. 1 ст. 268 КУпАП, дана справа була розглянута судом першої інстанції односторонньо, упереджено, за одне судове засідання та без повідомлення її про місце і час розгляду даної справи. Не будучи обізнаною про призначення даної справи до розгляду, вона була позбавлена можливості скористатися своїми процесуальними правами, а саме: на юридичну допомогу адвоката; подачу заперечень, заяв та клопотань.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2024 складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП був повернутий до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області для опрацювання, оскільки з матеріалів справи не можливо було встановити час вчинення адміністративного правопорушення, а саме було вчинено 19.05.2024 (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення) чи 14.05.2024 (як зазначено в заяві ОСОБА_4 ).

Після повернення даної справи з доопрацювання, недоліки, які були зазначені в постанові, працівниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області виправлені не були.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на наявність свідків, у той час як суд у постанові про накладення на неї стягнення на їх посилається.

Дійсно, в матеріалах справи на аркушах 23 та 24 містяться пояснення малолітніх громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак, ці пояснення датовані 12.08.2024 та 13.08.2024 відповідно, в той час як складений щодо неї протокол про адміністративне правопорушення був 29.07.2024.

Якщо мала подія кидання з даху камінців її сином і пошкодження капоту, то вона мала місце 14 травня а не 19 травня 2024 року, як зазначено у протоколі, а тому на момент притягнення її до відповідальності закінчилися строки в накладення адміністративного стягнення, які визначені ст. 38 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та її захисник адвокат Тука С. М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

ОСОБА_1 пояснювала, що її син разом з товаришем підіймалися на горище 19 травня 2024 року, щоб подивитися гнізда голубів. Пошкодження капоту автомобіля ОСОБА_4 було виявлене 14 травня 2024 року. Син заперечує, що кидав камінці на автомобіль, вона фізично не може контролювати сина погодинно, навіть тоді, коли він перебуває у школі. Якщо 19 травня 2024 року була неділя, вихідний день, то 14 травня 2024 року був вівторок, син навчається на другу зміну.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.08.2024 складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП був повернутий до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області для опрацювання, оскільки з матеріалів справи не можливо було встановити час вчинення адміністративного правопорушення, а саме було вчинено 19.05.2024 (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення) чи 14.05.2024 (як зазначено в заяві ОСОБА_4 ).

Після повернення даної справи з доопрацювання, недоліки, які були визначені вказаною вище постановою працівниками Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області виправлені не були.

Однак, не дивлячись на зазначені вище обставини, суд першої інстанції самостійно відшукав докази на користь обвинувачення, встановив час вчинення адміністративного правопорушення та притягнув її до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції названих вимог Закону не виконав та прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому, частина 2 ст. 184 КУпАП, передбачає відповідальність, за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, передбаченого частиною першою цієї статті КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4. Батьки зобов`язані поважати дитину. 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме, невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 185819 від 29 липня 2024 року вбачається, що 19 травня 2024 року ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , ухилилась від покладених на неї батьківських обов`язків згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України по відношенню до свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній пошкодив лакофарбове покриття капоту та даху автомобіля, належного ОСОБА_4 .

У той же час, як убачається з інших матеріалів справи, у тому числі із заяви ОСОБА_7 пошкодження лакофарбового покриття на капоті її автомобіля відбулося 14.05.2024. 19 травня 2024 року вона помітила неповнолітніх, які піднімалися на дах будинку і підслухала їх розмову. Стадії замаху на вчинення правопорушення чиннним законодавством не передбачено.

Тобто, ні під час складання протоколу, ні під час судового розгляду не було встановлено, коли мала місце подія правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які батьківські обов"язки ОСОБА_1 не виконала, що відповідно до ч. 2 ст. 184 КУпАП, вказують саме на її ухилення від виконання цих обов`язків, що є неконкретним звинуваченням, яке автоматично порушує право на захист особи, щодо якої складений протокол про вчинення правопорушення.

Орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у даному провадженні ухилився від прямого виконання свого обов`язку щодо збирання доказів на підтвердження викладених фактичних обставин. Обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд такими повноваженнями не наділений.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно положень ст. 62 Конституції України.

Жодних об`єктивних даних щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків не встановлено, а зазначена у протоколі подія у розумінні ст. 184 КУпАП не може розцінюватися як таке ухилення.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець