Справа№751/7958/24
Провадження №3/751/2949/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Овсієнко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №954156 від 28.08.2024 року слідує, що ОСОБА_1 не виконує належним чином покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого з 13.08.2024 року по 16.08.2024 залишила без нагляду за адресою: АДРЕСА_2 , та не виконувала обов`язки згідно ст. 150 СК України. За даним фактом відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №954157 від 28.08.2024 року, ОСОБА_1 не виконує належним чином покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого з 16.08.2024 року по 20.08.2024 залишила без нагляду за адресою: АДРЕСА_2 , та не виконувала обов`язки згідно ст. 150 СК України. За даним фактом відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №263236 від 31.08.2024 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 31.08.2024 року о 18 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , перебувала у стані, схожому на алкогольне сп`яніння, із-за чого не могла в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки. За даним фактом відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за доцільне об`єднати матеріали справи відносно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, в одне провадження.

Особа, щодо відносно якої складено протоколи ОСОБА_1 , надала до суду письмові клопотання про закриття провадження у справах на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу правопорушення та письмові пояснення, у яких зазначила, що вини не визнає з підстав, викладених у клопотаннях.

У своїх письмових клопотаннях ОСОБА_1 з приводу відомостей, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, вказує, що 13.08.2024 року на прохання батьків вона привезла свою малолітню дитину ОСОБА_2 до них за адресою: АДРЕСА_2 та залишила його у них за їхнім проханням та добровільною згодою до 14.08.2024 року. 14.08.2024 року вранці вона спілкувалась по телефону з ОСОБА_3 та повідомила, що є ще справи та буде пізніше, на що вона не заперечувала. В подальшому їй стало погано і вона зателефонувала ОСОБА_3 і про це повідомила, на що вона їй відповіла, щоб вона лікувалась та не приїздила за своїм сином, щоб не заразити його, а вона попіклується за онуком. 15.08.2024 року з невідомих їй причин ОСОБА_3 вчинила з нею сварку по телефону та повідомила, що буде викликати поліцію. 16.08.2024 року вона приїхала забрати свого малолітнього сина за адресою: АДРЕСА_2 , проте двері були зачинені на замок, від якого у неї відсутній ключ, за вказаною адресою нікого не було, на її неодноразові дзвінки в двері та телефонні дзвінки ОСОБА_3 не відповідала. Як їй в подальшому стало відомо, що з 16.08.2024 року по 19.08.2024 року її мати ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_4 та її сином поїхали відпочивати за місто до її сестри на дачу. Не бажаючи негативних наслідків для її батьків у вигляді притягнення їх до відповідальності за фактично «викрадення» її дитини в період часу з 16.08.2024 року (коли не змогла забрати свого сина) до 20.08.2024 року до поліції вона не зверталась, оскільки про звернення ОСОБА_3 16.08.2024 року та 20.08.2024 року з відповідними заявами до поліції дізналась тільки 28.08.2024 року під час складання протоколів. Таким чином з огляду на те, що вона залишила свого малолітнього сина із своїми батьками за їх згодою, в належних умовах, за місцем свого проживання, була відсутня з вечора 13.08.2024 року та в подальшому не могла фізично попасти до квартири та забрати сина, у той час як ОСОБА_3 про невиконання батьківських обов`язків заявила тільки 16.08.2024 року та повторно 20.08.2024 року, вважає, що існують розумні необхідні та достатні підстави, що заяви про невиконання батьківських обов`язків були подані виключно на ґрунті особистих неприязних відносин через конфлікт на побутовому ґрунті.

З приводу відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.08.2024 року вказує, що доказами у вказаній справі є рапорт з якого вбачається, що 31.08.2024 року о 18:21 надійшло повідомлення на лінію 102 надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 заявник приїхав додому та і виявив дочку ОСОБА_1 з дитиною - дочка нетвереза, хочу кудись нести дитину. Заявник дочку не пускає наразі. Раніше до поліції звертався. Вже раніше подали до суду щодо позбавлення дочки батьківських прав. Просить направити поліцію.

Стверджує, що викладені факти не відповідають фактичним обставинам справи з тих підстав, що 31.08.2024 року вона знаходилась за вищевказаною адресою. Близько 14 години вона помітила, що дитина погано себе почуває. Вимірявши температуру виявила, що температура тіла дитини становить більше 38 градусів. Перелякавшись за дитину вона викликала швидку медичну допомогу. Приїхавши за викликом, лікарі швидкої медичної допомоги оглянули дитину, надали відповідні ліки та порекомендували вкласти дитину спати. Їй лікарі також порадили прийняти заспокійливе та відпочити разом з дитиною. Дитина деякий час не засипала, а заснула близько 17 години разом з нею. Близько 18 години повернувся за вказаною адресою її батько - заявник ОСОБА_4 , та вчинив з нею сварку через те, що вона лежить разом з дитиною. На її вимоги щодо припинення сварки та залишення їх з дитиною у спокої не реагував, внаслідок чого прокинулась дитина. Потім вона йому повідомила, що дитині потрібен спокій і вона зараз поїде до подруги, яка живе неподалік, на що ОСОБА_4 сказав, що він буде викликати поліцію і скаже, що вона нетвереза. Далі він викликав поліцію та продовжував сварку. Жодних алкогольних напоїв вона не вживала та вважає виклик поліції вчиненням домашнього насильства.

На підтвердження вищевказаних обставин і відвертого наклепу на неї з боку ОСОБА_4 , звертає увагу суду, що у повідомленні на 102 ОСОБА_4 повідомив, що раніше подали до суду щодо позбавлення дочки батьківських прав, проте дане повідомлення не відповідає дійсності також, оскільки жодних відповідних заяв до служб у справах дітей, позовних заяв до суду не подавалось та відсутні будь-які судові провадження з вказаних питань.

Крім того зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано суть адміністративного правопорушення: «у стані схожому на алкогольне сп`яніння із за чого не могла в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки». Дані твердження вважає оціночними суб`єктивними судженнями та припущеннями, що відповідно до ст. 62 Конституції України не може бути підставою для звинувачень.

Ознайомившись з письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 257 Сімейного кодексу України - баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

З огляду на те, що ОСОБА_1 залишила свого малолітнього сина із своїми батьками за їх згодою, в належних умовах, за місцем свого проживання, існують розумні підстави вважати, що заяви про невиконання батьківських обов`язків були подані виключно на ґрунті особистих неприязних відносин через конфлікт з дочкою на побутовому ґрунті.

Окрім невиконання батьківських обов`язків її дорослою дочкою, ОСОБА_4 заявляв про перебування дочки у нетверезому стані, проте перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не підтверджено наявними матеріалами справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 р. визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки її вина не підтверджена жодними належними доказами і заперечується ОСОБА_1 у письмових клопотаннях, поданих нею до суду.

За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 184, 247, 251, 252, 256 , 283, 284, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні справи №751/7958/24, 751/7960/24 та №751/7961/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі номер №751/7958/24, провадження №3/751/2949/24.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. К. Овсієнко