ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Тесленко І.О. за участю секретаря судового засідання Бережної С.П., представника Київської митниці Державної митної служби України - Келеберденка В.В., ОСОБА_1 , представника - адвоката Єфимченко І. В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 08.01.2003 Обухівським РВГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_2 , який є посадовою особою уповноваженою на роботу з митницею (декларант) ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти», (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21), за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Державної митної служби України надійшли матеріали за протоколом про порушення митних правил №0637/10000/24 від 30.07.2024 року щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0637/10000/24 від 30.07.2024 року, 29.06.2024 з метою митного оформлення в митному режимі експорт та вивезення за межі митної території України до Західної Сахари товарів призначених для використання в цивільній авіації, декларантом ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти», (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21) ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці подано митну декларацію типу ЕК/10/АА, якій було присвоєно реєстраційний № 24UA31U5. До митної декларації № 24UA31U5 додано наступні документи: договір довгострокового повітряного чартеру ПС PD/C0083/23 між ООН та ПрАТ Авіакомпанія «Українські вертольоти»; реєстраційне посвідчення повітряного судна: НОМЕР_4 на вертоліт Ми-172, заводський номер № НОМЕР_3 ; CMR №39 від 27.06.2024; лист роз`яснення фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024; заява декларанта б/н від 29.06.2024. У вказаній митній декларації задекларовано товар № 1, який заявлений в 31 графі митної декларації із описом як: ключі ручні: вороток «8 АТ.9114.010» № ВА13.05.005 (ВА13.05.003), у кількості - 1штука, вартістю - 3462,00 грн. та заявлено в графі №33 символ «0», який вказує, що товар не підлягає експортному контролю. Будь-яка документація (висновки попередньої ідентифікації в сфері державного експортного контролю, дозволи Держекспортконтролю на міжнародне переміщення товарів, що за описом відповідають наданим товарам або роз`яснення Держекспортконтролю на момент подання митної декларації на вказаний товар не надавались. В рамках виконання митних процедур, уповноваженою посадовою особою Київської митниці проведено митний огляд вказаного вище товару, про що складено відповідний акт, здійснено відбір зразків здійснено взяття проб (зразків) та направлено запит (вих. № 7.8-6/20-03/7/12628) до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі - СЛЕД) з метою проведення експертного дослідження на предмет віднесення товарів до військового призначення або товарів подвійного використання. Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби №-0191 від 16.07.2024 наданий на дослідження предмети ідентифіковано як супутнє обладнання для літальних апаратів, а саме: вороток від комплекту ключа тарувального «8АТ.9114.210», який входить до комплекту бортового інструмента гелікоптера «Ми-8», має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції ML10 Списку товарів військового призначення, що є додатком до ПКМУ від 20.11.2003 №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення». Відповідно до Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» Держекспортконтроль України проводить експертизу в галузі державного експортного контролю, одним із основних завдань якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю. Процедура здійснення державного експортного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення визначена Порядком здійснення державного контролю з міжнародними передачами товарів військового призначення. Пунктом 2 Порядку здійснення державного експортного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення визначено, що у Порядку терміни вживаються у зазначені, наведеному в Законі України «Про державний експортний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання». Пунктом 3 Порядку здійснення державного експортного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення передбачено, що міжнародна передача товарів може здійснюватися суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів або іноземним суб`єктам господарської діяльності за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю. Дозвіл чи висновок Держекспортконтролю на право здійснення відповідної міжнародної передачі будь-якого виробу військового призначення є підставою для передачі імпортеру (кінцевому споживачу) комплекту технічної документації (технічних даних), необхідної для налагодження, експлуатації та використання такого виробу з цільовим призначенням в обсягах, визначеним цим дозволом чи висновком. Відповідно до статті 9 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» найменування та опис товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, вносяться до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю (далі - списки). Списки складаються за відповідними групами товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері державного експортного контролю, із залученням заінтересованих центральних органів виконавчої влади. До складання списків можуть також залучатися представники підприємств, наукових установ, організацій, а також об`єднань. Списки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Окрім цього, відповідно до статті 11 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує у сфері державного експортного контролю, для вирішення питань про можливе надання відповідних дозволів, висновків чи міжнародних імпортних сертифікатів, можливість проведення реєстрації суб`єктів господарювання, державних замовників у сфері оборони у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як суб`єктів здійснення міжнародних передач або надання таким суб`єктам, державним замовникам повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю. Цією ж статтею також визначено, зокрема, що основними завданнями експертизи в галузі державного експортного контролю є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю. Таким чином встановлено, що експертиза в галузі державного експортного контролю, завданнями якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, віднесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю, може бути проведено лише центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. Відповідно до абзацу п`ятого статті 12 Закону України попередня ідентифікація товарів, а також здійснення необхідних заходів, пов'язаних з отриманням дозвільних документів на здійснення міжнародних передач таких товарів є обов'язком суб`єкта господарювання та суб`єктів, зазначених у частині третій Закону № 549-IV. Декларантом ОСОБА_1 декларування товару «вороток 8 АТ.9114.010» № ВА13.05.005 (ВА13.05.003)» здійснювалась на підставі листа від 25.06.2024 фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» ОСОБА_3 . Відповідно до наказу Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» в графі митної декларації № 31 «вантажні місця та опис товарів» зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення. Згідно з положеннями частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари. Відповідно до пункту 5 частини 8 статті 257 МК України, декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, сферу застосування, віднесення/ невіднесення до товарів, що підлягають експортному контролю що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТЗЕД. В наданих поясненнях гр. ОСОБА_1 повідомив, що ПрАТ «Авіакомпаенія «Українські вертольоти» зареєстрована в Державній службі експортного контролю. На питання на підставі яких документів ним у ЕМД № 24UA31U5 товар № 1 з описом (31 графа) «ключі ручні: вороток 8 АТ.9114.010 № ВА13.05.005 (ВА13.05.003), призначений для використання в цивільній авіації в графі № 33 зазначено символ «0», що, відповідно до Класифікатора документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, є заявою декларанта про те, що товар не підлягає експортному контролю відповів, що на підставі інформації, зазначеній в листі фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024. Цього листа було достатньо для подачі вищевказаної ЕМД. Таким чином, посадова особа уповноважена на роботу з митницею (декларант) ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою в ЕМД № 24UA31U5 точних і достовірних відомостей про товар: вороток від комплекту ключа тарувального «8АТ.9114.210», у кількості - 1штука, вартістю - 3462,00 грн., який входить до комплекту бортового інструмента гелікоптера «Ми-8», має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції ML10 Списку товарів військового призначення, що є додатком до ПКМУ від 20.11.2003 №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення». Отже, в діях гр. ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України.

З довідки, долученої до матеріалів справи, поданої представником Держмитслужби, вбачається, що обставини вчинення порушення митних правил підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил №0637/10000/24, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, висновком експерта СЛЕД Держмитслужби та іншими матеріалами справи.

Представник ОСОБА_4 адвокат Єфімченко І.В. надала суду письмові пояснення у справі у яких зазначила, що 30.07.2024 Київською митницею відносно ОСОБА_1 , складено протокол про порушення митних правил № 0637/10000/24, за ознаками ст. 472 МК України, з приводу, на думку митного органу, вчинення дій, які полягали у незаявленні точних та достовірних відомостей про товари: № 1, який зазначено в позиції МL10 Списку товарів військового призначення, що є додатком до постанови КМУ від 20.11.2003 № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення» чим застосовано в графі 33 ЕМД недостовірне використання символу «0» який вказує, що товари не підлягають експортному контролю. Ознайомившись з протоколом про порушення митних правил № 0637/10000/24 громадянка України ОСОБА_1 , заперечує проти наявності в його діях ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та вважає, що справа про порушення митних правил № 0637/10000/24 підлягає закриттю, виходячи з наступного. Як слідує з протоколу про порушення митних правил: 29.06.2024 з метою митного оформлення в митному режимі експорт та вивезення за межі митної території України до Південного Судану товарів призначених для використання в цивільній авіації, декларантом ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» () ОСОБА_1 подано митну декларацію типу ЕК/10/АА. До митної декларації № 24UA31U5 подано наступні документи: Договір довгострокового повітряного чартеру ПС PD/C0083/23 між ООН та ПрАТ Авіакомпанія «Українські вертольоти», Додаткова угода зі змінами до договору на надання послуг RPO-23-101 № 01; Реєстраційні посвідчення повітряних суден: НОМЕР_5 на вертоліт Ми-172, заводський помер НОМЕР_6; Рахунок-проформа (Proforшa Invoice) № 42 від 25.06.2024; CMR № 39 від 27.06.2024; Лист роз`яснення фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024; Заява декларанта від 29.06.2024 В митній декларації задекларовано товар № 1 - « Ключі ручні: Вороток SAT.9114.010 № ВА1З.05.005 (ВА1З.05.003) 1 шт., в графі № 33 проставлено символ «0», який вказує, що товар не підлягає експортному контролю. Будь-яка документація (висновки попередньої ідентифікації в сфері державного експортного контролю, дозволи Держекспортконтролю на міжнародне переміщення товарів, що за описом відповідають наданим товарам або роз`яснення Держекспортконтролю на момент подання митної декларації на вказані товари) не надавались. Товар задекларовано декларантом в митний режим експорт (остаточне вивезення), відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межі митної території України без зобов`язань щодо їх зворотнього ввезення. 03.07.2024, в рамках виконання митних процедур, уповноваженою посадовою особою Київської митниці проведено митний огляд вказаних вище товарів, здійснено відбір зразків товарів та направлено запит до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби - (далі СЛЕД) з метою встановлення характеристик та ідентифікації товару з метою можливого віднесення до контрольних списків товарів, що підлягають експортному контролю. Згідно висновку СЛЕД Держмитслужби від 23.07.2024 № -0191 наданий на дослідження предмет ідентифіковано як: як супутнє обладнання для літальних апаратів, а саме: вороток від комплекту ключа тарувального «8АТ.9114.210». Наданий на дослідження вороток входить до комплекту бортового інструмента гелікоптера «Ми - 8». Наданий на дослідження зразок ідентифіковано як вороток від комплекту ключа тарувального «ВАТ.9114.210». Наданий на дослідження вороток входить до комплекту бортового інструмента гелікоптера Мі - 8». Наданий на дослідження вороток має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції ML 10 Списку товарів військового призначення Списку товарів військового призначення, що є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародним передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № І 807. Відповідно до ст. 12 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV, попередня ідентифікація товарів, що підлягають державному експортному контролю, а також здійснення: необхідних заходів, пов`язаних з отриманням дозвільних документів на здійснення міжнародних передач таких товарів, є обов`язком суб`єкта господарювання, державного замовника у сфері оборони та суб`єктів, зазначених у частині третій ст. 15 Закону України. Відповідно до Закону України від 20.02.2003 № 549-IV, Держекспортконтроль України проводить експертизу в галузі державного експортного контролю, одним із основних завдань якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» в графі митної декларації № 31 «вантажні місця та опис товарів» зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення). Отже, враховуючи вищезазначене, заявлений декларантом ОСОБА_1 в графі 31 ЕМД типу ЕК 10 ЕЕ від 29.06.2024 № 24UА31U5 опис товару № 1 не містять заявлених за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо відношення цього товару «Вороток, що входить до комплекту бортового інструмента гелікоптера Ми-8, має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів та відноситься до товарів військового призначення (ТВП), що підлягають державному експортному контролю. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари. Відповідно до пункту 5 ч. 8 ст. 257 МК України, декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, сферу застосування, віднесення/ невіднесення до товарів, що підлягають експортному контролю, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар , а також код товару згідно з УКТЗЕД. Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату. Статтею 266 Митного кодексу України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант. Крім того, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів - комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Таким чином, на думку митного органу, особою, уповноваженою на декларування ОСОБА_1 не було заявлено за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар № 1, який зазначено в позиції МL 10 Списку товарів військового призначення, що є додатком до постанови КМУ від 20.11.2003 № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення» чим застосовано в графі 33 ЕМД недостовірне використання символу «0» який вказує, що товари не підлягають експортному контролю. З огляду на зазначене митним органом зроблено висновок, що в діях посадової особи декларанта ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, у зв`язку з чим складено протокол про порушення митних правил. Щодо відсутності складу адміністративного правопорушення Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення - це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктом порушень митних правил є суспільні відносини, які виникають в галузі державного управління, охороняються законодавством, що встановлює митні правила, і яким завдається шкода у випадку вчинення митних правопорушень. Об`єктивною стороною порушень митних правил є зовнішній прояв суспільно- небезпечного посягання. Об`єктивну сторону характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника, це діяння (дія чи бездіяльність), шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення порушень митних правил. Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина - це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотивом є усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення правопорушення. Мета - це наслідок, результат, якого прагне досягти особа, що вчиняє адміністративне правопорушення. Об`єкт правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України це установлений Митним кодексом України порядок декларування товарів, транспортних засобів, переміщуваних через митний кордон України. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів, переміщуваних через митний кордон України, тобто у незаявленні за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання. Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Митним Кодексом. Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відповідно до ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); …8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; Порядок заповнення граф митної декларації при поміщення товарів в митних режим експорту визначений п. 1 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі Порядок № 651). Так, відповідно до Порядку № 651: Графа 31 «Паковання та опис товарів - Марковання та номери -Номер контейнера (номери контейнерів) - Кількість і вид» - Під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД та застосування ставок податків, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо). Якщо у графі 33 МД код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначається на рівні десяти знаків, в окремих полях електронної МД або у разі використання МД на паперовому носії - електронної копії МД на паперовому носії без зазначення у паперовому примірнику зазначаються за формою "електронного інвойсу" в розрізі кожного найменування товару відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності: найменування товару (згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару); артикул (марка, модель, сорт, тип, тощо); найменування торговельної марки (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах) (зазначається повністю без будь-яких скорочень; якщо оригінальне написання найменування торговельної марки виконується мовою, в якій використовується латинський алфавіт, в графі таке найменування зазначається латинськими літерами); виробник (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); літерний код альфа-2 країни виробництва товару (за бажанням Декларанта); кількість (в одиницях виміру згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару); код одиниці виміру за рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, згідно з класифікатором одиниць вимірювання та обліку, що використовуються у процесі оформлення МД; ціна за одиницю товару (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару); вартість задекларованої кількості одиниць (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару); для товарів, щодо яких законодавством визначена інформація, необхідна для ідентифікації та/або класифікації таких товарів,- передбачена відповідними актами законодавства інформація про товар, у тому числі у вигляді кодів. Отже, Порядком визначено, що відомості щодо товару, зокрема його найменування та опис, вносяться до митної декларації на підставі відомостей, наявних у товаросупровідних документах, одночасно, чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку особи, уповноваженої на декларування, здійснювати перевірку повноти та достовірності відомостей, зазначених в них. Найменування товару та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, фізичні характеристики товару (його склад) в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, заявлено ОСОБА_1 в МД типу ЕК/10/АА № 24UA31U5 у відповідності до наявних товаросупровідних, комерційних та технічних документів. Достовірність та достатність даних, необхідних для ідентифікації та класифікації товарів, що внесені ОСОБА_1 до гр. 31 фактично підтверджено висновком СЛЕД Держмитслужби від 16.07.2024 № -0191, оскільки за результатами проведених досліджень не було змінено ані опис товару, що наведений в гр. 31 МД, ані визначений код УКТ ЗЕД. Отже, особою, уповноваженою на декларування, ОСОБА_1 , під час декларування товарів в гр. 31 за МД № 24UA31U5, зазначено повні та достовірні відомості щодо опису товару, виключно на підставі наявних даних в комерційних та технічних документах, а також вірно визначено код товару згідно УКТ ЗЕД, тобто додержано порядок декларування, визначений Митним кодексом України та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа. Обґрунтовуючи наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, в протоколі зазначається про те, що опис товару № 1 не містить заявлених за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо відношення цього товару до товарів військового призначення (ТВП), що підлягають державному експортному контролю, а в графі № 33 проставлено символ «0», чим заявлено, що товар не підлягає експортному контролю. Окрім того, митниця посилається на ст. 12 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», попередня ідентифікація товарів, що підлягають державному експортному контролю, а також здійснення: необхідних заходів, пов`язаних з отриманням дозвільних документів на здійснення міжнародних передач таких товарів, є обов`язком суб`єкта господарювання. Разом з тим, висновки митниці про те, що товар заявлений ОСОБА_1 підлягає експортному контролю, а також щодо невиконання обов`язку проведення попередньої ідентифікації товарів є помилковим, оскільки, посилаючись на положення ч. 5 ст. 12 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», митний орган не враховує положення ст. 14 цього ж Закону щодо системи внутрішньофірмового експортного контролю, та, як наслідок, під час митного оформлення та проведення перевірки щодо наявності в діях ОСОБА_5 ознак порушення митних правил, протиправно ігнорується Лист роз`яснення фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024, який подано до митного оформлення (гр. 44, код документа 9000), та який і є фактично висновком за результатами попередньої ідентифікації товарів та підставою для внесення ОСОБА_5 відомостей про те, що товар не підлягає експортному контролю. Так, відповідно до ст. 14 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» з метою забезпечення виконання вимог законодавства в галузі державного експортного контролю на всіх етапах здійснення міжнародних передач товарів суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів створює систему внутрішньофірмового експортного контролю згідно з рекомендаціями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який сприяє створенню такої системи і надає цьому суб`єкту інформаційно-методичну допомогу. Створення системи внутрішньофірмового експортного контролю є обов`язковим для суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів, який має намір отримати від Кабінету Міністрів України повноваження на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, або в разі, коли цей суб`єкт має намір отримати генеральний чи відкритий дозвіл або висновок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, здійснює атестацію систем внутрішньофірмового експортного контролю, створених суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів, та видає таким суб`єктам відповідні свідоцтва про таку атестацію. Відповідно до пп. б) п. 4.1 Методичних рекомендацій щодо створення суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів систем внутрішньофірмового експортного контролю, які затверджені Наказом Державної служби експортного контролю України від 17.11.2006 № 412 основними завданнями такого контролю є в тому числі ідентифікація товарів, що передбачає встановлення відповідності конкретних товарів, які є об`єктами міжнародних передач, найменуванню та опису товарів, внесених до списків товарів, що підлягають державному експортному контролю. ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» () зареєстровано в Державній службі експортного контролю України як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів 20.03.2012 (до того часу було зареєстроване як ЗАТ «Українські вертольоти»). Актуальна перереєстрація в Держекспортконтролі була проведена 25.03.2024, що підтверджується Посвідченням № 1754/85/2027. З 2014 році у Авіакомпанії створена і постійно функціонує Система внутрішньофірмового експортного контролю (далі - СВФЕК). СВФЕК планово сертифікована Держекспортконтролем 29.04.2024, що підтверджено Свідоцтвом № 082-04/2027. З метою митного оформлення товарів, які в подальшому були заявлені до митного оформлення ОСОБА_5 за МД № 24UA31U5 підрозділом СВФЕК ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» здійснено ідентифікацію товарів, про що складено лист - висновок від 25.06.2024 щодо товару вороток 8АТ.9114.010. Отже, лист фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024, який подано до митного оформлення (гр. 44, код документа 9000), та на підставі якого ОСОБА_1 внесено відомості про те, що товар не підлягає експортному контролю, є висновком за результатами попередньої ідентифікації товарів в розумінні ст. 14 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» та п. 4.1 (пп б) Методичних рекомендацій щодо створення суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів систем внутрішньофірмового експортного контролю, відтак його не врахування митним органом під час митного оформлення та, відповідно, складання протоколу про порушення митних правил є протиправним. З огляду на зазначене, проведення декларування товарів у відповідності до положень Митного кодексу України, додержання Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, внесення до митної декларації усієї наявної інформації, яка містилась в товаросупровідних документах та технічних документах, додержання ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» вимог Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» в частині проведення попередньої ідентифікації, пред`явлення товару до митного контролю в повному обсязі, свідчить про відсутність у ОСОБА_1 мети вчинити будь-які незаконні дії, в тому числі спрямовані на недекларування товару, а відтак і на відсутність ознак як об`єктивної так і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Щодо належності та допустимості доказів Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами.Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Докази, на яких ґрунтується рішення мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, інших обставин, які мають значення для провадження. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому порядку. Порушення цих вимог призводить до недопустимості доказів. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України підстави для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Висновки митного органу про те, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, обґрунтовані виключно висновками СЛЕД Держмитслужби від 16.07.2024 № -0191, відповідно до яких наданий на дослідження товар № 1 має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції МL10 Списку Товарів військового призначення, що є додатком до постанови КМУ від 20.11.2003 № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення». І. З приводу зазначеного, в першу чергу необхідно звернути увагу Суду на те, що у висновку СЛЕД зазначено, що «Відповідно до Закону України від 20.02.2003 № 549-IV, Держекспортконтроль України проводить експертизу в галузі державного експортного контролю, одним із основних завдань якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю. До компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення «експертизи в галузі державного експортного» в розумінні та для цілей, описаних в ст. 11 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV (сторінка 3 Висновку)». З огляду на зазначене, висновок СЛЕД Держмитслужби від 16.07.2024 № -0191 має суто інформативний характер та не є висновком щодо належності найменування та опису товару, поданого на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю, а лише щодо наявності таких ознак, відтак не є належним та допустимим доказом заявлення ОСОБА_1 неправдивих відомостей під час їх декларування та достатньою правовою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. ІІ. Окрім того, критичній оцінці підлягає повнота та об`єктивність висновку проведеного експертного дослідження СЛЕД Держмитслужби, оскільки відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби товар № 1 має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції МL10 Списку Товарів військового призначення, що є додатком до постанови КМУ від 20.11.2003 № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення» Відповідно до Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю ML10 - "Літальні апарати", "аеростатичні повітряні судна", "безпілотні літальні апарати" ("БПЛА"), авіаційні двигуни, та обладнання для "літальних апаратів", "супутнє обладнання" та "компоненти", як наведено нижче, "спеціально призначені" або модифіковані для військового "використання"; ML10.a пілотовані "літальні апарати" та "аеростатичні повітряні судна", а також "спеціально призначені" для них "компоненти"; Однак, відповідно до Примітки 3 зазначеного Списку згідно з позиціями ML10.a та ML10.b контроль за "спеціально призначеними" "компонентами" та відповідним обладнанням для невійськових "літальних апаратів" або маршових авіаційних двигунів, модифікованих (перероблених) для військового використання, поширюється тільки на військові "компоненти" та відповідне військове обладнання, які є необхідними для модифікації цих невійськових "літальних апаратів" або маршових авіаційних двигунів для військового використання. Разом з тим, окрім висновку про те, що товар має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції МL10 експертами СЛЕД Держмитслужби не наведено жодних обґрунтувань або коментарів з приводу можливості модифікації невійськового літального апарату, в даному випадку цивільного вертольоту шляхом використання воротку до ключа тарувального, оскільки неможливість такої модифікації виключає віднесення товарів до позиції ML10а. Окрім того, висновок СЛЕД Держмитслужби не містить інформації до якої саме підпозиції ML 10 (ML 10.a - ML 10.i), що є суттєвим для ідентифікації товарів, що підлягають експортному контролю. ІІІ. За запитом ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» АТ «Мотор Січ», яке відповідно до Свідоцтва № 019-04/2027 від 29.04.2024, що видане Державною службою експортного контролю України, має повноваження на здійснення діяльності щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю, проведено попередню ідентифікацію товарів (недержавну експертизу) у галузі державного експортного контролю про що надано висновок від 04.09.2024 № 5/2024. Відповідно до висновку від 04.05.2024 № 05/2024 за підсумками ідентифікації визначено Ключ-перехідник (вороток) 8АТ.9114.010, не відповідає найменуванню, опису та технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю, які зазначені в позиціях 9В001, 9В003, 9В004, 9В006, 9В007, 9В009 Розділу 9 Єдиного списку ТПВ ПКМУ № 86 від 28.01.2004; Також, у висновку експертом АТ «Мотор Січ» зазначено, що висновок щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю надається, оскільки при попередньому визначенні зазначені товари не мають ознак товарів військового призначення відповідно до норм чинного законодавства. Окрім того, у висновку зазначається, що Ключ тарований (динамометричний) 8АТ.9103.10 та ключ-перехідник (вороток) SAT.9114.010 зі складу ключа тарованого (динамометричного) SAT.9114.000 за описом, призначенням та сферою застосування відносяться до інструментів, які: 1) не мають першочергового військового призначення до виробу (групи виробів) військового використання; 2) не містять відповідних унікальних властивостей, завдяки яким він призначається для досягнення певних насамперед визначених військових цілей; 3) не є спеціально призначеними (спеціально розробленими, спроектованими, сконструйованими, модифікованими (переробленими)) для військового «використання» у складі пілотованих «літальних апаратів», «спеціально призначених» для військового використання. З огляду на зазначене, висновком про проведення попередньої ідентифікації товарів (недержавної експертизи) у галузі державного експортного контролю № 5/2024 від 04.09.2024 підтверджено висновки фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024, про те, що товари, заявлені до митного оформлення не підлягають експортному контролю, що в свою чергу, вказує на повноту та достовірність відомостей, внесених ОСОБА_1 до митної декларації, а також про відсутність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості. Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Докази, на яких ґрунтується рішення мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. Разом з тим, наявні у справі про порушення митних правил матеріали, з урахуванням наведених вище норм, принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, ст.4 та ст. 8 МК України, свідчать про те, що вина громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, не доведена, оскільки: до компетенції та повноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в галузі державного експортного» в розумінні та для цілей, описаних в ст. 11 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV, відповідно висновок СЛЕД Держмитслужби від 16.07.2024 № -0191, який став єдиною підставою для складання протоколу про порушення митних правил, має суто інформативний характер та не є висновком щодо належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю, а лише щодо наявності ознак, відтак не є належним та допустимим доказом заявлення ОСОБА_1 неправдивих відомостей під час їх декларування та достатньою правовою підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 , як особа уповноважена на декларування ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» під час декларування товарів за МД № 24UA31U5 в гр. 31 зазначив відомості щодо опису товару, які були в наявності, а саме вказані в комерційних документах та технічних документах, тобто додержано порядок декларування, визначений Митним кодексом України та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа; відповідність заявленого ОСОБА_1 товару за описом, маркуванням та кількістю встановлено за результатами проведеного митного огляду, а також за висновками СЛЕД Держмитслужби; відомості про те, що товари не підлягають експортному контролю, в тому числі проставлення «0» в гр. 33, внесені ОСОБА_1 на підставі висновків фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» (лист від 25.06.2024), що є результатами попередньої ідентифікації товарів в розумінні ст. 14 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» та п. 4.1 (пп б) Методичних рекомендацій щодо створення суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів систем внутрішньофірмового експортного контролю. висновки фахівця групи експортного контролю ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» (лист від 25.06.2024) підтверджено висновком про проведення попередньої ідентифікації товарів (недержавної експертизи) у галузі державного експортного контролю № 5/2024 від 04.09.2024 АТ «Мотор Січ», відповідно до якого (вороток) SAT.9114.010 експортному контролю не підлягає. Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, а також правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, просила провадження у справі про порушення митних правил № 0637/10000/24 (судова справа № 760/22653/24), яка порушена відносно громадянина України ОСОБА_1 , за ознаками ст. 472 МК України, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; Товар, вилучений в справі про порушення митних правил № 0637/10000/24, повернути.

Також, ОСОБА_4 надано до матеріалів справи заяву про долучення до матеріалів справи заперечень, наданих Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Українські вертольоти» в яких зазначено, що 30 липня 2024 року головний державний інспектор відділу протидії незаконному переміщенню наркотиків і зброї управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Київської митниці Літвін Олександр Валерійович склав Протокол про порушення митних правил №0637/10000/24 (надалі - Протокол) щодо наявності в діях посадової особи уповноваженої на роботу з митницею Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» (надалі - Авіакомпанія) - декларанта ОСОБА_1 (надалі - Декларант) ознак порушення митних правил, передбачених статтею 472 Митного кодексу України (надалі - МК України). З зазначеним протоколом Авіакомпанія не погоджується з огляду на таке. 29 червня 2024 року Декларант для митного оформлення в митному режимі експорт та вивезення за межі митної території України до Західної Сахари товарів (запчастин), призначених для використання в цивільній авіації, подав митну декларацію типу ЕК/10/АА, якій було присвоєно реєстраційний номер 24UA31U5 (далі - митна декларація). У вказаній митній декларації задекларовано, зокрема: товар № 1 - Ключі ручні: Вороток 8АТ.9114.010 № ВА13.05.005 (ВА13.05.003) - 1 шт. Декларантом у графі 33 митної декларації до вказаних товарів було зазначено, що вони не підлягають експортному контролю. На підтвердження вказаних обставин Декларант надав до митних органів лист фахівця групи експертного контролю Авіакомпанії від 25 червня 2024 року №б/н, який є результатом попередньої ідентифікації. На виконання частин першої та другої статті 14 Закону з метою дотримання вимог законодавства в галузі державного експортного контролю на всіх етапах здійснення міжнародних передач товарів суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів створює систему внутрішньофірмового експортного контролю. Створення системи внутрішньофірмового експортного контролю є обов`язковим для суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів, який має намір отримати від Кабінету Міністрів України повноваження на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, або в разі, коли цей суб`єкт має намір отримати генеральний чи відкритий дозвіл або висновок. Авіакомпанія зареєстрована в Державній службі експортного контролю України (надалі - Держекспортконтроль) як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів 20 березня 2012 року (до того часу було зареєстроване як ЗАТ «Українські вертольоти»). Актуальна перереєстрація в Держекспортконтролі була проведена 25 березня 2024 року, що підтверджується Посвідченням № 1754/85/2027. У 2014 році у Авіакомпанії створена і постійно функціонує Система внутрішньофірмового експортного контролю (далі - СВФЕК). СВФЕК планово була сертифікована Держекспортконтролем 29 квітня 2024 року, що підтверджено Свідоцтвом № 082-04/2027). Зауважень до функціонування СВФЕК до цього часу не було. Перед відправленням авіаційно-технічного майна для проведення технічного обслуговування невійськових цивільних повітряних суден Авіакомпанії особи, відповідальні в Авіакомпанії за питання експортного контролю, проводять звірку товарів, зареєстрованих в Держекспортконтролі з товарами, запланованими до вивезення, та проводять їх ідентифікацію, в ході якої: а) перевіряється інформація чи відповідає назва товарів, запланованих до вивезення, назвам товарів, включених до Висновку попередньої експертизи, проведеної Держекспортконтролем та направленої Авіакомпанії в листі-роз`ясненні про особливості здійснення міжнародних передач ідентифікованих товарів, наданого з Посвідченням № 1754/85/2027. У разі виявлення відповідності, перевіряється наявність назви товару у отриманому попередньо дозвільному документі Держекспортконтролю на країну, в якій планується технічне обслуговування вертольотів; б) товарні позиції, які не підлягають експортному контролю (не увійшли до листа - роз`яснення Держекспортконтролю про особливості здійснення міжнародних передач ідентифікованих товарів) включаються в лист для митних органів про те, що означені в декларації назви товарів не є товарами зі Списку товарів військового призначення або подвійного використання, та не підлягають експортному контролю. При цьому спеціалістами СВФЕК використовується також інформація, розміщена на сайті Держекспортконтролю про товари, які за технічними характеристиками, описом, сферою використання та призначенням не відповідають товарам, визначеним у Списках товарів, міжнародні передачі яких підлягають державному експортному контролю, але на них розповсюджено положення статті 10 Закону. Водночас, митні органи не надали оцінки зазначеному Листу фахівця групи експертного контролю, доданому Декларантом до митної декларації. Як на підставу наявності в діях Декларанта ознак порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України, Київська митниця посилається на висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби. Водночас, слід звернути увагу, що висновок СЛЕД не містить конкретного визначення, до якого безпосередньо номеру позиції (ML10a, ML10b, ML10c, ML10d, ML10e, ML10f, ML10g, ML10h, МL10i, які деталізують позицію ML10) віднесене значення «супутнє обладнання», ознаки якого має товар, задекларований Декларантом. Термін «супутнє обладнання» використаний лише в номерах позицій ML10c та МL10h. Позиція ML10c передбачає контроль за непілотованими «літальними апаратами» та «аеростатичними повітряними суднами», а також «супутнім обладнанням», які наведено нижче, та «спеціально призначеними» для них «компонентами»: 1) «БПЛА», дистанційно пілотованими літальними апаратами (ЯРУв), автономними програмованими апаратами і безпілотними «аеростатичними повітряними суднами»; 2) пусковими установками, ремонтно-відновлювальним обладнанням та наземним обладнанням; 3) обладнанням, розробленим для керування або контролю. У свою чергу позиція ML10h передбачає контроль за парашутами, парапланами та «супутнім обладнанням», як наведено нижче,та «спеціально призначеними» для них «компонентами»: 1) парашутами, які не зазначені будь-де у цьому Списку; 2) парапланами; 3) обладнанням, «спеціально призначеним» для висотних парашутистів (наприклад, костюми, спеціальні шоломи, системи забезпечення дихання, навігаційне обладнання). Процедура декларування описана у статті 257 МК України. Так, відповідно до частини першої статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Частиною шостою статті 257 МК України, передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. За правилом частини сьомої вказаної статті перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Процедура декларування описана у статті 257 МК України. Так, відповідно до частини першої статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Частиною шостою статті 257 МК України, передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. За правилом частини сьомої вказаної статті перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

В судове засідання представник Київської митниці Державної митної служби України з`явився, надав пояснення щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил аналогічні письмовим доводам, наданим до справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Єфімченко І.В., в судове засідання з`явилась, надала суду пояснення аналогічні письмовим, поданим по справі.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, підтримав позицію свого представника.

Перевіривши матеріали справи про правопорушення митних правил, заслухавши представника Київської митниці, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Єфімченко І.В. суддею встановлено наступне.

Як вбачається з декларації ЕК10АА №24 UA3105, вантажовідправником (експортером) є Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Українські вертольоти». У графі 31 зазначено; «паковання та опис товару: 1. Ключі ручні: Вороток 8 АТ.9114.010 №13.05.005 (ВА13.05.003) 1 шт.; 2. Місць - 1 4D/1№ 3. 0» (а.с. 10).

Відповідно до п.8.3.4. Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, митний огляд проведено з розкриттям пакувальних місць до 100% і поглибленим обстеженням транспортного засобу, з урахуванням п.2 ст. 338 МКУ. Відмітки, зазначені у графі 8.3.3., стосуються оглянутих (відкритих) вантажних місць. При проведенні митного огляду товару встановлено, що в оглянутих місцях знаходиться вантаж, який за маркуванням та зовнішніми ознаками ідентифікується як вироби призначені для ремонту та обслуговування гвинтокрилів. Товар запаковано в дерев`яні ящики та картонні коробки. В ході проведення митного огляду відібрані зразки для проведення досліджень на встановлення характеристик та ідентифікації товарів з метою їх можливого віднесення до контрольних списків, що підлягають державному експортному контролю (а.с. 17).

Актом про взяття проб (зразків) товарів від 03 липня 2024 року взято такі проби (зразки) товарів: ключі ручні: Вороток ВАТ.9114.010 №ВА13.05.005 (ВА13.05.003) 1 шт. (а.с. 22).

На запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) (Вих. №7.8-6/20-03/7/12628 від 04.07.2024 року), Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби було проведено дослідження наданих зразків (а.с. 23 - 24).

Відповідно до Висновку №-0191 від 16 липня 2024 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, за результатами досліджень, проведених в рамках процедур митного контролю і оформлення, з метою встановлення характеристик, визначених для ідентифікації товарів, з урахуванням положень ч. 10 ст. 357 МК України встановлено наступне: наданий на дослідження зразок ідентифіковано як вороток від комплекту ключа тарувального «8АТ.9114.210». Наданий на дослідження вороток входить до комплекту бортового інструмента гелікоптера «Ми-8». Наданий на дослідження вороток має ознаки супутнього обладнання для літальних апаратів, що зазначено в позиції ML10 Списку товарів військової призначення, що є додатком до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року №1807. Відповідно до Закону України від 20.02.2003 №549-IV, Держекспортконтроль України проводить експертизу в галузі державного експортного контролю, одним із основних завдань якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю. До компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в галузі державного експортного в розумінні та для цілей, описаних в ст. 11 Закону України від 20.02.2003 №549-IV (а.с. 25 - 28).

До протоколу додано Договір довгострокового повітряного чартеру ПС PD/С0083/23 між Організацією об`єднаних націй та ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти», відповідно до умов якого ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти» є Перевізником, а ООН замовником послуг з перевезення (а.с. 12).

З Реєстраційного посвідчення повітряного судна НОМЕР_4 вбачається, що повітряне судно (UR-UHN, заводський номер НОМЕР_3 , Ми-172) зареєстровано у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України відповідно до, зокрема, Конвенції про міжнародну цивільну авіацію (а.с. 13).

До протоколу також додано CMR (а.с. 14), Протокол опитування в справі про порушення митних правил від 02 серпня 2024 року (а.с. 43- 46).

Протоколом про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №0637/10000/24 від 02 серпня 2024 року, ключі ручні: «Вороток 8 АТ.9114.210 №ВА13.05.005, що входить до комплекту бортового інструменту гелікоптера «Ми-8», кількість 1 шт., було вилучено (а.с. 6 - 7).

ОСОБА_1 згідно до Наказу №59ок від 19 квітня 2024 року ПрАТ «Авіакомпанія «Українські гелікоптери» прийнятий на посаду менеджера з логістики відділу ремонту авіаційно - технічного постачання технічного департаменту (а.с. 39).

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні вбачається, що в подальшому він був переведений та на цей час перебуває на посаді старшого фахівця з митного оформлення ПрАТ «АК «Українські вертольоти».

Як вбачається з посадової інструкції старшого фахівця з митного оформлення відділу авіаційно - технічного постачання та організації ремонту авіаційно - технічного майна технічного департаменту, затвердженої Наказом №27 від 24.01.2024 року, до посадових обов`язків даної особи входить, зокрема, забезпечення дотримання митного законодавства України в діяльності посадових осіб Авіакомпанії, здійснення акредитації Авіакомпанії в митних органах України та перекредитації в разі внесення змін; декларування товарів, транспортних засобів, інших вантажів, що перевозяться Авіакомпанією в необхідних митних режимах.

Відповідно до п.1.2. Положення про систему внутрішньофірмового експортного контролю ПрАТ «АК «Українські вертольоти», СВФЕК ПрАТ «АК «Українські вертольоти» - це комплекс заходів організаційного, інформаційного та іншого характеру, що виконується суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів з метою дотримання вимог національного законодавства в галузі експортного контролю під час підготовки та здійснення міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання.

Згідно до п.2.5. Посадової інструкції фахівця групи експортного контролю ПрАТ «АК «Українські вертольоти», Фахівець ГЕК зобов`язаний, зокрема, здійснювати попередню ідентифікацію товарів, що передбачає встановлення відповідності контрольованих товарів найменуванню та опису товарів, внесених до списків товарів, що підлягають ЕК.

Згідно преамбули Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 20 лютого 2003 року № 549-IV, цей Закон регулює діяльність, пов`язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов`язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях.

Як встановлено ст. 12 зазначеного закону, суб`єкти господарювання України, державні замовники у сфері оборони, які мають намір здійснювати міжнародні передачі товарів, у тому числі проводити посередницьку (брокерську) діяльність, пов`язану з міжнародними передачами товарів військового призначення, попередньо реєструються як суб`єкти здійснення міжнародних передач товарів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. З цією метою зазначені суб`єкти подають відомості та документи, необхідні для проведення попередньої експертизи товарів, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю. За підсумками експертизи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, ідентифікує товари, визначає умови здійснення їх міжнародних передач до конкретних держав залежно від категорії товарів, видів міжнародних передач таких товарів тощо та видає зазначеним суб`єктам посвідчення про їх реєстрацію як суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів разом з відповідними роз`ясненнями про особливості здійснення таких передач.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», з метою забезпечення виконання вимог законодавства в галузі державного експортного контролю на всіх етапах здійснення міжнародних передач товарів суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів створює систему внутрішньофірмового експортного контролю згідно з рекомендаціями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, який сприяє створенню такої системи і надає цьому суб`єкту інформаційно-методичну допомогу. Створення системи внутрішньофірмового експортного контролю є обов`язковим для суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів, який має намір отримати від Кабінету Міністрів України повноваження на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, або в разі, коли цей суб`єкт має намір отримати генеральний чи відкритий дозвіл або висновок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, здійснює атестацію систем внутрішньофірмового експортного контролю, створених суб`єктами здійснення міжнародних передач товарів, та видає таким суб`єктам відповідні свідоцтва про таку атестацію. Порядок здійснення атестації визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі Свідоцтва №082-04/2027 про державну атестацію системи внутрішньофірмового експортного контролю, створеної суб`єктом здійснення міжнародних передач, відповідно до статті 14 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» система внутрішньофірмового експортного контролю створена суб`єктом здійснення міжнародних передач Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Українські вертольоти» зареєстрована в Держекспортконтролі 25 березня 2024 року за №1754/85/2027, атестована.

Згідно до листа Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Українські вертольоти» від 25.06.2024 року, товар - «Вороток 8АТ.9114.010» - не є товарами призначеними для військового використання, або товарами розробленими або виготовленими за військовими стандартами, не належать до товарів, що підлягають державному контролю (а.с. 15).

Таким чином, ПрАТ «АК «Українські вертольоти» було здійснено внутрішьофірмовий контроль товару, а саме: попередня ідентифікація товарів на підставі яких ОСОБА_1 було внесено відомості про товар до відповідної експортної декларації.

Крім того, відповідно до Висновку попередньої ідентифікації товарів (недержавної експертизи) у галузі державного експортного контролю №5/2024 від 04.09.2024 (Вих. №ДЕК-8547 від 05.09.2024 року), ключ - перехідник (вороток) 8АТ.9114.010 - не відповідає найменуванню, опису та технічним параметрам товарів, що підлягають державному експортному контролю, які зазначені в позиціях 9В001, 9В003, 9В006, 9В007, 9В009 Розділу 9 Єдиного списку ТПВ ПКМУ №86 від 28.01.2004. Зазначений висновок підписаний експертами Басовим Ю. та Мартиненко С .

Як вбачається з Свідоцтва №019-04/2027 про отримання повноважень на здійснення діяльності щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю, видане Державною службою експортного контролю України, АТ «МОТОР СІЧ» отримало повноваження на здійснення діяльності щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю.

Згідно додатку до зазначеного Свідоцтва, експерти Басов Ю. та Мартиненко С. , є штатними експертами та уповноважені здійснювати попередню ідентифікацію товарів розділу 9 «Авіакосмічна промисловість та рушійні/силові установки» та Розділу 7 «Навігаційне обладнання та авіаційна радіоелектроніка» відповідно.

Посвідченням про реєстрацію №3067/72/2023, виданим Державною службою експортного контролю України підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ», яке має намір здійснювати міжнародні передачі товарів, за результатами попередньої експертизи зареєстроване в Державній службі експортного контролю України як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів, про що зроблено відповідний запис за №3067.72 у Реєстрі суб`єктів здійснення міжнародних передач товарів Держекспортконтролю.

Крім того, як вбачається з Переліку юридичних осіб, які мають повноваження на здійснення діяльності щодо попередньої ідентифікації товарів у галузі державного експортного контролю станом на 31.01.2023 року, цей перелік включає ПАТ «Мотор Січ».

З пояснень, представника Державної митної служби України, наданих в судовому засіданні, вбачається, що основним доказом вчинення на їх думку ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, є висновок експертизи. При цьому, суддя зважає на те, що у висновку №-0191 від 16 липня 2024 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби зазначене, що до компетенції та уповноважень СЛЕД Держмитслужби не входить проведення експертизи в галузі державного експортного в розумінні та для цілей, описаних в ст. 11 Закону України від 20.02.2003 №549-IV.

Згідно до ч. 1 ст. 258 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

Статтею 472 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вніс до декларації відомості щодо товару, які відповідають його опису, наведеному у висновку експерту та товаро - супровідним документам (що учасниками судового засідання не заперечувалось), на підставі листа особи яка відповідає на підприємстві за питання експортного контролю, фахівця групи експортного контролю Улізко О. щодо того, що товар не підлягає державному експортному контролю, наданого відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

З аналізу правових норм статей 458 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 10, 11 КУпАП вбачається, що підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684) при заповненні графи 31 «Паковання та опис товарів - Марковання та номери - Номер контейнера (номери контейнерів) - Кількість і вид» - під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТ ЗЕД, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

Якщо у графі 33 МД код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначається на рівні десяти знаків, то у графі 31 в окремих полях електронної МД або у разі використання МД на паперовому носії - електронної копії МД на паперовому носії без зазначення у паперовому примірнику зазначаються за формою «електронного інвойсу» в розрізі кожного найменування товару відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що є в наявності: найменування товару (згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару); артикул (марка, модель, сорт, тип, тощо); найменування торговельної марки (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах) (зазначається повністю без будь-яких скорочень; якщо оригінальне написання найменування торговельної марки виконується мовою, в якій використовується латинський алфавіт, в графі таке найменування зазначається латинськими літерами); виробник (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); літерний код альфа-2 країни виробництва товару (за бажанням Декларанта); кількість (в одиницях виміру згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару); код одиниці виміру за рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, згідно з класифікатором одиниць вимірювання та обліку, що використовуються у процесі оформлення МД; ціна за одиницю товару (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару); вартість задекларованої кількості одиниць (у валюті, в якій складено рахунок або інший документ, який визначає вартість товару); для товарів, щодо яких законодавством визначена інформація, необхідна для ідентифікації та/або класифікації таких товарів,- передбачена відповідними актами законодавства інформація про товар, у тому числі у вигляді кодів.

Суддею було встановлено, що ОСОБА_1 зазначено у митній декларації відомості про товар у відповідності до його опису, вказаного у товаросупровідних документах, відповідно до його попередньої ідентифікації фахівцем групи експортного контролю ПрАТ «АК Українські вертольоти».

За положеннями ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З врахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що декларування громадянином України ОСОБА_1 проведено з дотриманням норм МК України, Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказаом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651, а також ураховуючи відсутність доказів того, що декларантом було подано митному органу недостовірні документи та/або інформацію про товар, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 62 Конституції України , обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005) . Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010). Наведені конституційні засади враховуються Конституційним Судом України у процесі перевірки на відповідність Конституції України положень статті 14-1, частини шостої статті 258 Кодексу.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з п. 65 рішення по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) від 21.10.2011 року, суд також повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Тож, з врахуванням відсутності в матеріалах справи беззаперечних доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, всі сумніви суддя трактує на користь особи, щодо якої розглядається справа про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суддя дійшла висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 472 МК України підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №0637/10000/24 від 02 серпня 2024 року, ключі ручні: «Вороток 8 АТ.9114.210 №ВА13.05.005, що входить до комплекту бортового інструменту гелікоптера «Ми-8», кількість 1 шт., вартість 3 462,00грн., було вилучено.

Згідно зі статтею 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Таким чином, у випадку закриття провадження по справі товари, вилучені митним органом відповідно до протоколу про порушення митних правил, підлягають поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 268, 458, 483, 527 - 529 МК України, ст. ст. 9, 247, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 08.01.2003р. Обухівським РВГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_2 , який є повноважною особою уповноваженою на роботу з митницею (декларант) ПрАТ «Авіакомпанія «Українські вертольоти», (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21), за ст. 472 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №0637/10000/24 від 30.07.2024 року, товари повернути власнику (вантажовідправнику) Приватному акціонерному товариству«Авіакомпанія «Українські вертольоти», (, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21).

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.О. Тесленко