Справа № 136/1190/24
провадження №3/136/402/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст.126, ч. 2 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2024 о 22 год. 33 хв. в м. Липовець по вул. Соборності, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в найближчому лікувальному закладі відмовився. Проводилась відео зйомка на нагрудну бодікамеру №795974. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 15.06.2024 о 22 год. 33 хв. в м. Липовець по вул. Соборності, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме категорії «В». Проводилась відео фіксація. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

15.06.2024 о 22 год. 33 хв. в м. Липовець по вул. Соборності, Вінницького р-ну, Вінницької обл., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом не подав сигнал повороту відповідного напрямку. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.2 "б" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, суддя приходить до висновку про доцільність об`єднання даних справ в одне провадження, а також присвоєння єдиного унікального номеру судової справи №136/1190/24 (провадження № 3/136/402/24).

У судовому засіданні ОСОБА_1 за участю законного представника - батька ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень при вищевказаних фактичних обставинах визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, про що надав суду відповідну заяву, в якій просив його суворо не карати.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 А Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а його вина у вчиненні даних правопорушень доведена наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення серія ААД №325962 від 15.06.2024, серія ААБ №312439 від 15.06.2024 та ААД №325963 від 15.06.2024;

- довідкою начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 по ст.130 КУпАП не притягався, посвідчення водія не отримував;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд не проводився в зв`язку з відмовою. Проводилась відео фіксація;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.06.2024, де вказані наявні в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини; огляд не проводився;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом за відсутності права керування відповідної категорії, не ввімкнення перед поворотом сигналу повороту відповідного напрямку. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджуються факти відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також факт порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху та як наслідок наявність складів адміністративних правопорушень, передбачених відповідно ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень (15.06.2024) був неповнолітнім.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно положень ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Оскільки відповідальність у виді штрафу, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП є більш суворою, ніж за ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушникові, суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нею нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 2324, 27, 3335, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251252, 276, 283284, 294, 307-308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали справ про адміністративні правопорушення за номерами №136/1190/24 (провадження №3/136/402/24), №136/1192/24 (провадження №3/136/403/23) та №136/1193/24 (провадження №3/136/404/23) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоїти єдиний унікальний номер судової справи №136/1190/24 (провадження №3/136/402/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накласти на н ього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.Д. Іванець