Справа № 443/1836/24 Головуючий у 1 інстанції: Сливка С.І.
Провадження № 33/811/1582/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 та адвоката Ратича Т.М. розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2024 року,

встановив:

постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Відповідно до постанови, 23 вересня 2024 року о 11:20 год. в с.Дем`янка-Наддністярнська, автодорога Т1419, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mini One», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, у встановленому законодавством порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що з боку працівників патрульної поліції мали місце порушення вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Стверджує, що у порушення згаданих законодавчих актів ОСОБА_1 було скеровано у медичний заклад Стрийська районна лікарня, хоча подія мала місце у м. Дем`янка-Наддністрянська, тому найближчим закладом охорони здоров`я є КНП «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради. Отже, на думку апелянта, працівники поліції порушили процедуру направлення особи у найближчий заклад охорони здоров`я, що стало основною причиною відмови від проходження огляду. Таке рішення про відмову стало можливим через неправомірні дії працівників патрульної поліції і таку відмову не можна вважати вільним волевиявленням водія.

Звертає увагу суду на те, що наявні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту вільного волевиявлення водія при відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і такі сумніви відповідно до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на його користь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ратича Т.М., які повністю підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді місцевого суду, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135129 від 23.09.2024 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2024 року, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме: «Стрийська районна лікарня», та в результаті огляду, проведеного поліцейськими, в останнього виявлені наступні ознаки сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3113294 від 23.09.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме 23 вересня 2024 року о 11:39 год. в с.Дем`янка-Наддністярнська, автодорога Т1419, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mini One», державний номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при повороті, чим порушив п.9.2б.ПДР, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.;

- відеозаписом події на CD-диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги спростовуються також наявними в матеріалах справи відеозаписами, які містяться на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, який кореспондується з фактичними обставинами справи. З дослідженого відеозапису події, яка мала місце 23.09.2024 року чітко вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Однак на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовлявся від проходження від такого у медичному закладі, та працівником поліції роз`яснювалось наслідки відмови від проходження огляду, а саме складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили процедуру направлення особи у найближчий заклад охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 жодним чином не висловлювався працівникам поліції про те, що він має бажання пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в будь-якому іншому медичному закладі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ