Справа №452/2208/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, дітей не маючого, непрацюючого, студента III курсу Вишнянського фахового коледжу Львівського національного університету природокористування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.126 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-
25 червня 2024 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшли для розгляду протоколи про адміністративні правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП та ст.124 КУпАП, яким після автоматичного розподілу було присвоєно номери справ: №452/2208/24 (провадження №3/452/1152/2024) та №452/2209/24 (провадження №3/452/1153/2024) відповідно, та які 26 червня 2024 року було об`єднано в одне провадження під №452/2208/24 (провадження №3/452/1152/2024).
Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення та матеріалів справи судом встановлено наступне.
19 червня 2024 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_1 біля будинку №12-а по вул. Чорновола в м. Рудки Самбірського району Львівської області керував транспортним засобом - мотоциклом марки «Suzuki», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом,оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійного контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Zafira», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п.12.1 та п.13.1 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 03 липня 2024 року, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення SMS-повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, зазначений у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, яке він отримав 27 червня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення у додатку «Viber» адресату, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду не подавав.
В судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнав свою вину, а саме те, що він керував мотоциклом марки «Suzuki», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати даним транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії через свій вік. Разом з
тим, в іншій частині винним себе не визнав та додатково зазначив, що він, не перевищуючи дозволену швидкість руху, їхав по головній дорозі, на яку різко виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , здійснюючи небезпечний маневр, внаслідок чого ОСОБА_1 почав різко гальмувати, проте не встиг уникнути зіткнення з автомобілем. Внаслідок ДТП мотоцикл та автомобіль отримали механічні ушкодження. Учасники ДТП правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не скористалися, оскільки він в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження та три дні перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні.
Крім того, за протоколами про адміністративне правопорушення та матеріалами справи неповнолітній (на момент вчинення правопорушення) ОСОБА_1 в присутності свого законного представника ОСОБА_3 надав письмові пояснення, у яких вказав, що в зазначений у протоколах місці, дату і час керував мотоциклом, по дорозі він побачив як з повороту від мийки виїжджає автомобіль, він почав гальмувати, проте вже було занадто пізно і він зіткнувся з автомобілем.
Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом враховано наступне.
Так, згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріпле за статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом п.12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (п.1.10 Розділу 1 «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПДР України).
Крім того, згідно п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
При цьому, дистанцією називається відстань до транспортного засобу, що рухається попереду. Відстань між транспортними засобами, що рухаються по суміжних смугах називається інтервалом. Безпечна дистанція дозволить водію зупинити транспортний засіб вчасно без зіткнення з автомобілем попереду в разі його раптового гальмування.
Також, відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено ПДР України, згідно з п.п.1.3,1.4 яких, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а
також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, суд повинен визначити чи порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимоги ПДР України, і чи стало це порушення причиною ДТП.
Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, особою, що його склала, не зазначено яку саме конкретну дорожню обстановку не врахував водій ОСОБА_1 при виборі безпечної швидкості руху, зважаючи на те, що ОСОБА_1 рухався по головній дорозі в установлених межах безпечної швидкості руху.
Отже, відсутні підстави стверджувати, що при обранні ОСОБА_1 в даному конкретному випадку безпечної швидкості руху мотоцикла, останнім не було враховано певну дорожню обстановку, що не дало йому змогу постійно контролювати рух мотоцикла та безпечно керувати ним, та що саме не врахування ОСОБА_1 конкретної дорожньої обстановки стало причиної ДТП.
Також, в протоколі про адміністративне правопорушення, особою, що його склала, не зазначено напрямок руху автомобіля «Opel Zafira», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а тому суд не має можливості встановити, що ОСОБА_2 на автомобілі рухався у попутному напрямку попередумотоцикла марки «Suzuki», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та саме ОСОБА_2 здійснив раптове гальмування, а водій ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталася ДТП.
Крім того, як встановлено із письмових та усних пояснень ОСОБА_1 , автомобіль «Opel Zafira», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснюючи небезпечний маневр, раптово виїхав збоку на головну дорогу, по якій рухався ОСОБА_1 ..
Відтак, аналіз долучених до матеріалів справи доказів свідчить, що такі не підтверджують факту порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 України та п.13.1 ПДР України, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.
Разом з тим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки у відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому
вважаю, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити в частині з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та його винність підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №822126 від 22 червня 2024 року, письмовими поясненнями правопорушника, наданими в присутності його законного представника, його усними поясненнями, наданими особисто в суді, а також іншими матеріалами справи.
Суд прийшов до висновку про те, що дії неповнолітнього ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, те що він на момент вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, був неповнолітнім, проте на час розгляду справи в суді вже є повнолітнім, не працює, навчається, неодружений, дітей не має, раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічних правопорушень.
Вчинення правопорушення ОСОБА_1 як неповнолітнім, суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.
За характером вчиненого правопорушення суд не вбачає обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення.
Статтею 13 КУпАП передбачено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,89,121-127,130, статтею 139, ч.3 ст.154, ч.2 ст.156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
За такої сукупності обставин у справі, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП,та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією даної статті.
На підставі викладеного, керуючись стст.13,124,126,247,283,284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №822127 від 22 червня 2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, на користь держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ