Номер провадження3/205/4865/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Грона Д. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, інвалід 3 групи (з дитинства), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення -,

ВСТАНОВИВ:

За інформацією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 019023 від 02.10.2024 ОСОБА_1 30.09.2024 о 18 год 20 хв, знаходячись біля будинку по АДРЕСА_2 вчинив хуліганські дії, чим порушив громадський порядок. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані працівниками поліції за ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що напередодні подій, йому зателефонувала його мати та повідомила, що їй погрожує ОСОБА_2 та вимагає повернути телевізор, який він раніше надав у користування. ОСОБА_1 , разом зі своєю дівчиною та другом відвезли телевізор до домоволодіння ОСОБА_2 . Господар зустрів ОСОБА_1 на подвір`ї. На думку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки поводився агресивно та нецензурно виражався на адресу ОСОБА_1 та його друзів. Після цього ОСОБА_1 спитав у ОСОБА_2 , що є підставою такого спілкування, на що ОСОБА_2 продовжив нецензурну лайку та почав штовхатися. Після цього ОСОБА_1 завдав ОСОБА_2 ляпаса по обличчю лівою рукою, оскільки права рука в нього не працює через хворобу. В подальшому всі учасники конфлікта викликали поліцію за допомогою телефону № 102. До приїзду поліції всі учасники події примирилися між собою та написали заяви, що претензій один до одного не мають. ОСОБА_1 зауважив, що розуміє, що повів себе не чемно, але при цьому просив суд врахувати, що такі його дії були викликані саме поведінкою ОСОБА_2 який погрожував та ображав близьких родичів ОСОБА_1 .

Також до суду з`явився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав пояснення, що 30.09.2024 в нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_1 . З якого саме приводу стався конфлікт ОСОБА_2 не пам`ятає. Нецензурною лайкою ОСОБА_1 в сторону ОСОБА_2 не виражався. Проте між ними сталася бійка. Сварка сталася хоча і за двором, але саме біля будинку АДРЕСА_2 , тобто за місцем його проживання. Хто саме викликав поліцію він не пам`ятає. Після цього вони між собою примирилися, ОСОБА_2 . претензій до ОСОБА_1 не має. Зауважив, що на його думку, громадський порядок під час події порушено не було.

Суд розглянувши матеріали долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, вислухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також пояснення ОСОБА_2 , дійшов наступного висновку.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справах: OZTURK v. GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53 та Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року), справи про адміністративні правопорушення даної категорії, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, на всі стадії оскарження у судах постанов у справах даної категорії на позивачів (осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності) поширюються всі гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статей 251, 256 КпАП України вбачається, що обов`язок щодо належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, диспозиція статті 173 КпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Як було встановлено в судовому засіданні, місцем конфлікту була вулиця, біля будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_2 .

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших подібних дій.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 019023 від 02 жовтня 2024, ОСОБА_1 знаходячись біля будинку № 20 по вул. Чугуївській м. Дніпро вчинив хуліганські дії чим порушив громадський порядок. В чому саме проявилися ці дії (нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії) в протоколі не вказано. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 173 КпАП України.

Таким чином фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не викладено всіх обставин, в тому числі всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Розглядаючи суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України суд виходить з такого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії, а саме неповага до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових документів, а також в ході судового засідання, свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались неприязні стосунки, які мали місце і до подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а дії ОСОБА_1 були спровоковані саме поведінко ОСОБА_2 до близьких осіб ОСОБА_1 , а не хуліганським мотивом.

Всі обставини поведінки ОСОБА_1 , які були встановлені судом, не свідчать про його прагнення показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, не свідчать про те, що такі дії були вчинені саме з мотивів неповаги до громадського порядку і спокою громадян, що були безпричинними та порушували громадський порядок і спокій громадян, а тому дії ОСОБА_1 не утворювали об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У справі "Малофєєва проти Росії" Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Встановлені під час судового розгляду обставини свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. С. Грона