Справа № 585/3162/24
Номер провадження 3-зв/585/5/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді - Цвєлодуб Г.О.

секретаря Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни заяву прокурора Роменської окружної прокуратури Грабко М.К. про відвід судді Роменського міськрайонного суду Сумської області Шульги В`ячеслава Олександровича від розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 , за порушення ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2024 року на розгляд судді роменського міськрайонного суду Цвєлодуб Г.О. надійшла вищезазначена заява прокурора Роменської окружної прокуратури Грабко М.К. про відвід.

Подана заява мотивована тим, що керівником Сумської обласної прокуратури 04.10.2021 до Вищої ради правосуддя подано дисциплінарну скаргу стосовно судді ОСОБА_2 , у зв`язку прийняттям останнім постанов про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією за № 585/735/21 та 581/401/21 без урахування строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП у чинній редакції, що, за змістом дисциплінарної скарги, призвело до істотних негативних наслідків у вигляді уникнення особами, які вчинили адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, встановленої КУпАП відповідальності.

За наслідками розгляду дисциплінарної скарги, Другою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя 24.07.2024 прийнято рішення за № 2285/2дп/15-24, про притягнення судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у виді попередження, яке 26.09.2024 залишено в силі Вищою радою правосуддя.

Не зважаючи на наведене, після прийняття вищезазначеного рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП суддею Роменського міськрайонного суду ОСОБА_2 при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, неодноразово допущено трактовки правових норм, які суперечать вимогам чинного законодавства та усталеній судовій практиці у цій сфері.

Так, під час розгляду справ № 585/3177/24 та 585/3176/24 (постанови від 28.08.2024), № 583/3182/24 та № 583/3183/24 (постанови від 20.09.2024) суддя Шульга В.О., пославшись на наявні, на його думку, недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, фактично ухилився від виконання встановлених ст. 280 КУпАП вимог, відповідно до яких при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, питання правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення має вирішуватись суддею при підготовці до розгляду справи.

Крім того, у перелічених справах суддя Шульга В.О. посилається на визначені ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» терміни «корупція» та корупційне правопорушення», хоча розглядаються справи про правопорушення, пов`язане з корупцією, яке цією ж нормою визначається як «діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною участині першійстатті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність».

Органи прокуратури, відповідно до ст. 287 КУпАП, позбавлені права на апеляційне оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, за винятком постанов з питань додержання законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Прокурор вважає, що наведені обставини свідчать про можливу у майбутньому упередженість судді Роменського міськрайонного суду Сумської області Шульги В.О. саме під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Заявник, суддя, якому заявлено відвід, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду заяви, у судове засідання не з`явились, що, на переконання суду, не перешкоджає розгляду заяви про відвід на підставі наведених у ній доводів.

Щодо наявності підстав для розгляду заяви про відвід, що подана у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до норм КУпАП, судом відзначається наступне.

Так, у чинному Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня відповідна процесуальна норма, яка б передбачала право особи заявити відвід судді. Проте, у діючому Кримінальному процесуальному кодексі України (далі - КПК України) наявні відповідні норми, якими регламентовано порядок вирішення заяв про відвід судді, а тому при розгляді заяви прокурора про відвід слід керуватися аналогією права та вирішити по суті заявлений відвід за нормами, визначеними кримінальним процесуальним законом, зокрема для забезпечення права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Щодо доводів заяви про відвід судді та наявності правових підстав для її задоволення, судом відзначається наступне.

Згідно статті 6 Кодексу суддівської етики суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Відповідно до статті 10 даного Кодексу суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді на підставі з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Наявність обставин, що виключають участь судді в кримінальному проваджені (стаття 75 КПК) в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «неупередженість». В сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).

Згідно ч.ч.3 - 5ст.80КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так іпід час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше.

Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо.

Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах - як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Дані, які б свідчили про наявність перелічених у ст. 75 КПК України підстав для відводу, окрім їх зазначення в заяві про відвід самим прокурором, на переконання суду - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із підстав заявленого відводу, суд приходить до висновку, що у цьому конкретному випадку, твердження прокурора про можливу упередженість судді Шульги В.О., на майбутнє, нічим не підтверджені, а незгода з процесуальним рішенням судді не можуть бути підставою для відводу, в зв`язку з чим заява прокурора Грабко М.К. по відвід судді Шульги В.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, ст.ст. 2, 245, 246, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви прокурора Роменськоїокружної прокуратури Грабко М.К. про відвід судді Роменського міськрайонного суду Сумської області Шульги В`ячеслава Олександровича від від розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 , за порушення ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ