ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3702/23 Номер провадження 33/814/347/24Головуючий у 1-й інстанції Третяк О. Г. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

прокурора Богатирьова Д.К.,

захисника адвоката Батієнка Я.І.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Батієнка Я.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець громадянин України, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючий військове звання „полковник, не одружений, з вищою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він, перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 24.02.2022 року по 22.11.2022 року, в умовах воєнного стану, неналежним чином виконував обов`язки військової служби, а саме: за відсутності свідоцтва про хворобу, підписав документи, що стали підставою для виключення з військового обліку офіцерів запасу.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 22.5, 22.6 глави 22 розділу 2 „Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силаї України, затвердженого наказом МОУ №402 від 14.08.2008 року, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України.

При цьому вказує, що матеріали справи не містять жодних офіційних документів за підписом ОСОБА_2 чи іншої посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виключення із військового обліку тієї чи іншої особи із зазначенням анкетних даних, дати прийняття відповідного рішення та інших відомостей, які б давали змогу стверджувати про вчинення протиправних дій.

Також вказав, що у постанові прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 28.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000030 від 27.06.2023 року міститься висновок про те, що в діях відповідальних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України. Тобто, питання щодо вчинення саме ОСОБА_2 протиправних дій під час досудового розслідування даного кримінального провадження не досліджувалося.

Крім того, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суддя не взяв до уваги положення ЗУ „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці №2839-ІХ від 13.12.2022 року, відповідно до яких відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 КпАП України, було посилено.

Враховуючи, що ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення в період з 24.02.2022 року по 22.11.2022 року, закон, який в даному випадку посилює відповідальність, зворотної сили не має.

Вислухавши захисника Батієнка Я.І., який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який погодився з тим, що суд помилково визначив стягнення відповідно до санкції ч.2 ст.172-15 КпАП України, що діяла на момент розгляду справи, в іншій частині вважав постанову судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.2 ст.172-15 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Винуватість ОСОБА_2 повністю підтверджується такими доказами.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних сил України №358 від 20.09.2021 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з Положенням „Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Постановою КМУ №154 від 23.02.2022 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Приписами п.8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п.9 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:

- ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Глави І Розділу І „Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого наказом МОУ №402 від 14.08.2008 року, військово-лікарська експертиза це медичний огляд, який визначає придатність до військової служби за станом здоров`я призовників; військовослужбовців та військовозобов`язаних, в тому числі офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Так, п.2.1 Глави ІІ Розділу І Положення визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійні і тимчасово діючі), які приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військо-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Пунктом 2.2 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами та до них належать Центральна військово-лікарська комісія, ВЛК регіону, ВЛК евакуаційного пункту, ВЛК пересувної госпітальної бази.

Окрім цього, пунктом 2.4.5 визначено, ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.

Відповідно пунктів 2.6.1 у військових комісаріатах діють позаштатні постійно діючі ВЛК.

Так, п.3.1 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара РТЦ та СП.

Окрім цього, п.3.8 глави ІІІ розділу П ІІоложення визначено, що після закінчення обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну з таких постанов: „Придатний до військової служби, „Тимчасово придатний до військової служби, „Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Водночас, відповідно до п.22.5 глави ХХІІ розділу ІІ Положення, під час дії правового режиму воєнного стану на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, складається свідоцтво про хворобу.

У подальшому, у відповідності до п.22.6 свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню у воєнний час на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).

Таким чином, починаючи із 24.02.2022 щодо всіх офіцерів запасу визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, необхідно застосовувати вимоги п.п. 22.5, 22.6 глави ХХІІ розділу II Положення, які діють під час правового режиму воєнного стану.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , він жодних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку офіцерів запасу, не підписував.

Вказані доводи апелянта є необгрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки полковник ОСОБА_2 , з моменту прийняття посади начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з 20.09.2021 року, будучи військовою службовою особою, повинен був сумлінно ставитися до військової служби в умовах особливого періоду, в тому числі здійснювати контроль за виконанням законодавства з питань ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Допитаний в якості свідка у суді першої інстанції провідний спеціаліст відділу призову сектора комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 пояснив, що з 24.02.2022 року по цей час офіцери запасу проходять ВЛК при тих ТЦК та СП та їх відділах, де вони перебувають на військовому обліку. Їм надається картка обстеження та медичного огляду (додаток 13 Наказу Міністерства оборони №402 від 14.08.2008 року (зі змінами). По завершенню проходження ВЛК в картці обстеження та медичного огляду записується діагноз та постанова ВЛК щодо придатності або непридатності за станом здоров`я до військової служби.

Начальник поліклінічного відділення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 повідомила, що на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку на воєнний час складається свідоцтво про хворобу, яке затверджується штатною ВЛК регіону.

Відповідно до наявних в матеріалів справи довідок ВЛК та відомостей з Книги протоколів ВЛК близько 41 офіцера запасу було визнано непридатними до військової служби з виключенням із військового обліку. Однак, рішення ВЛК по даним особам, як того вимагають норми законодавства, для затвердження до Регіональної комісії ВЛК не направлялися.

Допитаний під час розгляду справи в апеляційному суді свідок ОСОБА_5 , який перебуває на посаді начальника відділу роботи з персоналом ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що запис про виключення особи (призовника, військовозобов`язаного чи резервіста) з військового обліку вноситься до обліково-послужної картки на підставі довідки ВЛК та свідоцтва про хворобу за погодженням та особистим підписом начальника (Р)ТЦК та СП. При цьому, про виключення з військового обліку у військовому квитку офіцера запасу зазначається спеціальна відмітка, ставиться особистий підпис начальника (Р)ТЦК та СП, який скріплюється гербовою печаткою (Р)ТЦК та СП. Тобто, підтвердив, що до повноважень ОСОБА_2 , як керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносилось особисте підписання документів про виключення офіцерів запасу з військового обліку.

Крім того, згідно з нормами ст.1 Закону України „Про оборону України №1932-XII від 06.12.1991 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З огляду на вказане, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та триває до оголошення рішення про демобілізацію.

На даний момент рішення про порядок і терміни проведення демобілізації Президентом України не приймалося, що свідчить про те, що Міністерство оборони України та Збройні Сили України в період з 18.03.2014 року функціонують в умовах особливого періоду.

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, повністю доведена, тому доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення безпідставні.

Долучена до матеріалів справи постанова прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 28.09.2023 року не стосується та жодного значення для вирішення справи по суті не має. При цьому, у тексті вказаного процесуального рішення відсутні висновки про те, що ОСОБА_2 не підписував документи, що стали підставою для виключення з військового обліку офіцерів запасу. Тобто, питання щодо вчинення саме ОСОБА_2 протиправних дій, передбачених ч.2 ст.172-15 КпАП України, під час досудового розслідування даного кримінального провадження не досліджувалося.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду допустився помилки.

Так, постановою судді суду першої інстанції на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.172-15 у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Однак, відповідно до ЗУ „Про внесення змін до КпАП України, КК України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці №2839-ІХ від 13.12.2022 року у санкцію ч.2 ст.172-15 КпАП України внесено зміни щодо обтяження стягнення у виді штрафу, а саме: „від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян замінено словами „від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Таким чином, до набрання чинності вказаним Законом, до винних у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 КпАП України, осіб застосовували стягнення у меншому розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до протоколу ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення в період з 24.02.2022 року по 22.11.2022 року, тобто до набрання чинності Законом №2839-ІХ від 13.12.2022 року.

Таким чином, постанову необхідно змінити та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-15 КпАП України (в редакції на момент вчинення правопорушення).

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Батієнка Я.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2023 року щодо ОСОБА_2 змінити, визначивши ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

В іншій частині залишити постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська