Провадження 3/205/4590/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська О.М. Яценко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.164-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024 року о 13 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 знаходячись на пункті прийому металобрухту ФОП « ОСОБА_3 » за адресою АДРЕСА_2 , здійснював прийом металобрухту без складання акту про прийом, чим порушив законодавство, що регулює операції з металобрухтом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-10 КУпАП не визнав, суду пояснив, що не є посадовою особою суб`єкта господарювання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-10 КУпАП з наступних підстав.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 3 ст. 164-10 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме : приймання металобрухту посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, без складання акта приймання, визначеного Законом України "Про металобрухт".

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до абзаців 5, 7, 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про металобрухт", заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана з купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту суб`єктами господарювання; переробка металобрухту - діяльність, пов`язана із доведенням металобрухту шляхом сортування або, в разі потреби, пресування, пакетування, дрібнення, різання до стану, що відповідає вимогам законодавства; вилучення металевої складової із шлаків металургійної переробки чорних та кольорових металів і їх сплавів; металургійна переробка металобрухту - переплавка металобрухту в металургійних агрегатах з використанням додаткових матеріалів та особливих технологічних режимів з метою зміни структури металу, доведення його хімічного складу до параметрів, що відповідають вимогам законодавства, та отримання легованої сталі, відповідних марок кольорових металів і їх сплавів.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Тобто, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.164-10 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання.

У матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, був посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, а тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КУпАП.

При цьому в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до якого фізичною-особою підприємцем є ОСОБА_3 .

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.164-10 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст.164-10, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 164-10 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Яценко