Провадження № 3/742/2652/24
Єдиний унікальний № 742/6089/24
Постанова
25 листопада 2024 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно протоколу не працює,
за ч.1 ст.184 КУпАП,
ОСОБА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків щодо догляду, навчання та виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме не забезпечила право на здобуття середньої освіти, оскільки з 01.09.2024 до 27.09.2024 діти не відвідували КЗ «Удайцівський НРЦ» та не здобували повну загальну середню освіту, чим порушила вимоги ст. 150 СК України, та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені у протоколі заперечила, вказала, що не мала можливості забезпечити своїх дітей навчанням, оскільки не мали постійного місця проживання в м.Прилуки. При цьому підтвердила, що діти в період з 01 вересня 2024 року по 10 жовтня 2024 року не навчались. Про поважні причини їх неявки до навчального закладу, не повідомляла. Діти приступили до навчання лише після того, як 09 жовтня 2024 року працівники поліції прийшли до їх місця проживання.
Представника сектору ювенальної превенції Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Бобошко Т.М. і судовому засіданні надала пояснення, що дану родину знає давно з приводу перебування на обліку старшого сина ОСОБА_1 30 вересня 2024 року до відділу надійшло повідомлення з КЗ «Удайцівський НРЦ» щодо встановлення місця перебування малолітніх вихованців закладу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не приступили до навчання 01 вересня 2024 року. В ході проведення перевірки встановлено, що родина залишила своє місце проживання та може проживати на території Тернопільської області, куди були направлені листи до органів поліції та служб у правах дітей. Мобільні телефони матері та дітей були вимкнуті. 09 жовтня 2024 року нею було встановлено місце проживання родини в АДРЕСА_2 , про що в телефонному режимі повідомлено директора навчального закладу. Під час спілкування з ОСОБА_1 остання пояснила, що ОСОБА_5 , перебуває у її рідної сестри у с. с.Надорожнів та до навчання не залучений. Того ж дня відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.184 КУпАП.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника сектору ювенальної превенції, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Відповідно до положень ст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст.150 норми закону.
Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а його об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №184393 від 09 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків щодо догляду, навчання та виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме не забезпечила право на здобуття середньої освіти, оскільки з 01.09.2024 до 27.09.2024 діти не відвідували КЗ «Удайцівський НРЦ» та не здобували повну загальну середню освіту, чим порушила вимоги ст. 150 СК України.
Згідно даного протоколу ОСОБА_1 його підписала та отримала копію.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Відповідно до листа КНП «Удайцівський навчально-реабілітаційний цент» від 27.09.2024 за №468, адміністрація закладу звернулася до Прилуцького районного відділу поліції з проханням встановити місце знаходження та залучити до навчання вихованців закладу: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Проживали за адресою: АДРЕСА_3 .
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своїх дітей.
Згідно ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, враховуючи особу правопорушниці, її ставлення до скоєного та керуючись ч.1 ст. 184, 221, 283-285, 294 КУпАП, суд
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді - попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 грн. 60 коп.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА