ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9052/24 Головуючий І інстанції Скотар А.Ю.
Провадження № 33/818/1488/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.188-28 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Костенко Ю.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу захисника Ніконова М.М. на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-28 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -

у с т а н о в и в :

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 , 08.08.2024, о 09:10, не виконав законну вимогу посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції інспектора роти №5 батальйону №3 Косенка О.І., а саме припису №502 від 05.08.2024 щодо демонтажу або перенесення споруди, розташованої за адресою м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 66 за межі червоних ліній вулично-шляхової мережі м. Харкова, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію», п. 32.1 «а» ПДР України та ст.52-3 Закону України «Про дорожній рух», у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188/28 КУпАП.

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати як необґрунтовану та незаконну, таку, що не відповідає фактичним обставинам справи, винести нову постанову, якою провадження у справі закрити з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені анкетні дані, а саме вказано ОСОБА_3 , тоді як повні анкетні дані останнього ОСОБА_1 .

Вказує, що схема до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на ній тимчасове торгівельне місце позначене навпроти будинку № 66 по пр. Ювілейному у м. Харкові, але відповідно картки обліку ТМ 05-0195 Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку Виконавчого комітету Харківської міської ради торгівельне місце розташоване за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників буд. 108 з тильної сторони супермаркету «Сільпо» за цією ж адресою та обліковується не за ОСОБА_1 , а за ОСОБА_4 , отже ОСОБА_1 не є особою, яка має обов`язок погоджувати місце розташування тимчасового торгівельного місця або право на його демонтаж.

Також, зазначає, що припис №502 був виданий 05.08.2024 року, та в ньому зазначено, що вимога поліцейського про надання документів має бути виконана протягом 7 днів, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 08.08.2024 року, тобто до закінчення встановленого строку. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що припис №502 від 05.08.2024 року було вручено особисто ОСОБА_1 чи було направлено за адресою його проживання.

Мотиви суду

До початку судового засідання ОСОБА_1 та захисник подали до суду заяви в яких просили провести судове засідання без їх участі та просили задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст.7,245,279,280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.

Згідно із підпунктом «а» пункту 32.1 ПДР України, з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Відповідно до ч.2 ст. 62 Закону України «Про поліцію» передбачено - законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Статтею 188-28 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За змістом вказаної статті вбачається, що об`єктом адміністративного правопорушення є встановлений порядок управління. Об`єктивною стороною таких правопорушень є невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб Державної автомобільної інспекції, уповноважених підрозділів Національної поліції України щодо усунення порушень правил, норм і стандартів із питань забезпечення безпеки дорожнього руху.

Невиконання приписів полягає в тому, що відповідна особа не вжила конкретних заходів для усунення виявлених порушень у встановлений приписом строк або виконала його неналежним чином, тим самим не усунувши загрози безпеки дорожнього руху, або виконала його, порушивши встановлений строк.

Встановлення та зазначення повних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення, є прямим обов`язком органу, який склав протокол відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення, поліцейський не виконав вимоги ч.2 ст.255 КУпАП, оскільки положення п.1 ч.1 ст.255, ст. 254, 256 КУпАП визначають, що у випадку вчинення особою адміністративного правопорушення, уповноважені на те посадові особи Національної поліції, зобов`язані не тільки скласти протокол про адміністративне правопорушення, а й зібрати докази вчинення особою такого адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 106577 від 08.08.2024 року зазначено, що 08.08.2024 року о 09:10 год ОСОБА_2 не виконав законну вимогу (припис) №502 від 05.08.2024 посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції інспектора роти №5 батальйону №3 Косенка О.І. щодо демонтажу або перенесення споруди, розташованої за адресою м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 66 за межі червоних ліній вулично-шляхової мережі м. Харкова, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію», п. 32.1 «а» ПДР України та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», у зв`язку з чим дії останнього кваліфіковані за ст. 188-28 КУпАП.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою щодо виконання вимог (припису) №502 від 05.08.2024 року, щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 08.08.2024 року не зазначено протяжність ділянки, кілометри, метри автодороги та назва вулиці, що обстежується та не зазначені свідки, що суперечить схемі до протоколу у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої обстеження проводилось за адресою: м.Харків, пр-т Ювілейний, 66

Також в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 припису №502 від 05.08.2024 року, доказів на підтвердження відмови в отриманні зазначеного припису або направлення йому такого припису.

Крім того, апеляційний суд погоджується з доводами захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про надання або відмову в наданні документів, що свідчать про дотримання вимог п. 32.1 а) ПДР України, оскільки в день складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 08.08.2024 року не сплив встановлений приписом №502 від 05.08.2024 року строк надання документів 7 днів.

Сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження його іншими об`єктивними доказами з відповідними порушеннями не можуть бути однозначними та достатніми доказами наявності в її діях складу даного правопорушення поза розумним сумнівом.

За таких обставин, під час апеляційного перегляду справи судом встановлено, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано доказів, які б беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проте судом першої інстанції залишено поза увагою наведені недоліки, допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином порушено принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на формально перелічених документах.

Враховуючи, що у складених щодо ОСОБА_1 протоколі не наведено обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення та не надано достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення,зазначені порушення слід визнати істотними, які унеможливлюють встановлення у його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, постанова судді щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ніконова М.М. задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.188-28 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик