Справа № 346/2537/24
Провадження № 3/346/1555/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 587368, 08.05.2024р. о 23:06 год. в с. Торговиця по вул. Щовб водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю та визначення ступеня сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер 6810», результат 1,42 ‰ проміле.

При викладених обставинах, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

19.06.2024р. до суду надійшли письмові пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Дикуна І.В., в яких останній вказує, що ознайомившись з матеріалами справи, він вважає, що їх було складено з численними порушеннями вимог законодавства, а наявні у справі докази викликають багато сумнівів в їх достовірності та не підтверджують обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Свою позицію захисник обґрунтовує тим, що на долученому до справи відеозаписі ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер» в 23:11 год., а на роздруківці з цього приладу час проходження огляду вказано 23:16 год., а тому існує розбіжність між різними доказами у справі. Крім цього, з матеріалів відеозапису не вбачається, що роздруківка з результатом огляду підписується ОСОБА_1 . Відтак, на думку захисника, складання протоколу про адміністративне правопорушення, не могло бути здійснено на підставі результатів тестування, які долучені до справи. Також ОСОБА_2 вказує на порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка визначена ст.. 266 КУпАП та Інструкцією №1452/735, оскільки після проходження огляду на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, працівники поліції не переконались в тому, що водій погоджується з результатом огляду (підпис в акті огляду ОСОБА_1 відсутній) та не запропонували йому проїхати до медичного закладу, а відразу почали оформлення адміністративних матеріалів за ст.. 130 ч.1 КУпАП. Звертає увагу також на те, що проведення огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» є незаконним, що підтверджується листом уповноваженого представника ТзОВ «Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» про неможливість використання вказаних приладів. Крім цього, посилався на те, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції була здійснена у зв`язку з тим, що в темну пору доби на автомобілі не горів задній габаритний ліхтар, що являло собою порушення п. 31.6 б ПДР. Однак, з матеріалів відеозапису вбачається, що на момент зупинки всі світлові приладу працюють справно, а відтак вважає, що зупинка була здійснена працівниками поліції без наявності достатніх підстав та являється незаконною. Факт винесення поліцейськими відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 121 ч.1 КУпАП не є належним доказом його вини у вчиненні даного правопорушення, оскільки іншими доказами такі обставини не підтверджуються. За вказаних обставин та посилаючись на те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення повинні тлумачитися на її користь, захисник просив провадження у даній справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

19.06.2024р. ОСОБА_2 також подав додаткові пояснення у справі, в яких знову звернув увагу на невідповідність між часом проходження огляду зафіксованим на відеозаписі та тим, який зазначений в роздруківці з приладу «Драгер». Також просив взяти до уваги, що з відеозапису вбачається роздруківка двох результатів при проходження одного огляду, що суперечить Інструкції про використання приладу «Драгер», копію якої захисник долучив до своїх пояснень.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. 15.07.2024р. до суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_2 , в якому останній просив провести розгляд справи за їхньої відсутності та при її вирішенні врахувати доводи, викладені в письмових поясненнях.

З`ясувавши позицію захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В статті 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року наголошено, що судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

У справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій ст. 6 Конвенції.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення ним п. 2.9 «а» ПДР України, який передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 587368 вказано дату та час вчинення правопорушення 08 травня 2024р. о 23:06 год., місце вчинення с. Торговиця, вул. Щовб, та суть порушення керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до cт.cт.254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків потерпілих якщо вони є; пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відтак, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Окрім протоколу до матеріалів справи в якості доказів вини ОСОБА_1 були надані:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів, а також вказано, що результат огляду на стан сп`яніння становить 1,42 проміле.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, в якому також вказані ті ж самі ознаки алкогольного сп`яніння, що і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; в графі «Результат огляду» також вказано 1,42‰.

- роздруківку з спеціального технічного приладу «Drager» ALCOTEST 6810» згідно якої результат тесту 1,42‰. Дата тесту 08 травня 2024р., час 23:16 год.;

- копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «ALCOTEST 6810» чинного до 04.07.2024р. та копія декларації про відповідність №2/23733900 вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів;

- письмові пояснення ОСОБА_1 в яких зазначено, що останній 08.05.2024р. близько 23:06 год. їхав в с. Закрівці з похорону та випив декілька грам спиртного після чого сів за кермо та поїхав додому. В с. Торговиця його зупинили працівники поліції.

- акт вилучення посвідчення водія згідно якого у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія виданого Чеською Республікою серії НОМЕР_2 від 04.10.2017р.

- рапорти працівників Коломийського РВП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких вказано, що під час патрулювання згідно ч.2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 210063» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд. Водій погодився результат 1,42‰, а також запропоновано проїхати в медичний заклад для повторного проходження водій відмовився. В подальшому на водія було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та адміністративну постанову за ст. 121 ч.1 КУпАП.

- копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

- матеріали відеозаписів, долучених до справи на оптичному носію лазерному DVD-R диску, які також були досліджені судом в якості доказів в ході розгляду.

Згідно ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши і оцінивши в сукупності вищевказані докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких зупинення транспортного засобу.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону N 580-VIII. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно з ч.3 ст.35 вказаного Закону поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Статтею 14 Закону № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій має право: керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку; знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи. Водій зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського та не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів

Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про взаємне кореспондування прав та обов`язків між працівниками поліції та водіями транспортних засобів. Так, поліція, відповідно до покладених на неї завдань має право на зупинку транспортних засобів лише у випадках, передбачених ст.. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а водії повинні зупинитися та мають право бути проінформованими про причину своєї зупинки.

Захисник ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях вказував на те, що зупинка 08.05.2024р. транспортного засобу «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 була здійснено без дотримання положень ст.. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки жодних, визначених вказаною нормою, підстав не було.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Постанова судді згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відтак, в межах даної справи, суд повинен перевірити не тільки факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР, а й інші обставини у зв`язку з наявністю яких відбулася зупинка транспортного засобу.

Таким чином, встановлення підставності зупинки транспортного засобу, як першочергової дії, є необхідним для підтвердження правомірності подальших дій поліцейських при проведенні процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту долучених до справи рапортів інспектора СРПП Далибожика Р. та ОСОБА_4 слідує, що автомобіль «ВАЗ 21063» під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п.2 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», згідно якого, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Судом встановлено, що 08.05.2024р. відносно ОСОБА_1 інспектором Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Далибожиком Р.Р. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 121 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 08.05.2024р. в с. Торговиця по вул. Щовб водій здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі на якому не горів задній лівий габаритний ліхтар, чим порушено п. 31.6 б ПДР.

Відповідно до п. 31.6 б ПДР, забороняється подальший рух транспортних засобів у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

В постанові ВС від 26.04.2018 р. по справі № 338/855/17, вказано, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

До того ж, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд погоджується з доводами захисника про те, що у винесеній відносно ОСОБА_1 постанові серія ЕНА № 2101586 від 08.05.2024 року в графі 7 «До постанови додаються» не вказано жодних доказів, які б підтверджували обставини вчиненого правопорушення. Даний документ також не містить посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, що вказує на недотримання інспектором встановлених частиною третьою статті 283 КУпАП вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Суд також вважає слушними та змістовними твердження захисника про те, що на перших секундах долученого до справи відеозапису зафіксовано, як службовий автомобіль працівників поліції слідує за автомобілем «ВАЗ 21063», на якому всі світлові прилади в тому числі і задні габаритні ліхтарі працюють справно.

В зв`язку з викладеним, суд вважає, що працівником поліції не було надано доказів технічної несправності транспортного засобу ОСОБА_1 , які забороняли йому подальший рух і як наслідок були б підставою інспектору поліції для зупинки автомобілю «ВАЗ 21063» згідно п. 2 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність суб`єктом владних повноважень законності здійсненої ним зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17. Подібний висновок також міститься в постанові ВС від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17, провадження № К/9901/32368/18.

Отже, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом порушення ОСОБА_1 п. 31.6 «б» ПДР та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 121 ч.1 КУпАП.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 та у постанові № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року.

У постанові від 13.10.2022р. по справі 718/1824/22 Чернівецький апеляційний суд вказав, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

З приводу доводів захисника щодо порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд виходить з наступних положень нормативно-правових актів та фактичних обставин даної справи.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 (в подальшому Порядок №1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України№1452/735від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція №1452/735).

Згідно ч.2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п.3 розділу І Інструкції №1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу приписів ч.2-4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктами 5-8 Порядку №1103 передбачено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З долученого до справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, поліцейський просить надати для перевірки документи. Водій зазначає, що їде з похорону та документів біля себе не має. Називає свої анкетні дані та адресу свого місця проживання. Після цього, поліцейський, не вказуючи на виявлені ним ознаки алкогольного сп`яніння, пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Водій погоджується та шляхом заміру вмісту алкоголю у видихуваному повітрі проходить огляд на місці за допомогою газоаналізатора «Drager ALCOTEST 6810», який фіксує показник в 1,42 ‰. Побачивши результат, працівник поліції говорить наступне: «Норма перевищена у вісім раз. Розпочинаємо зі складання протоколу, ОСОБА_5 , відразу вас попереджаю, що ваш автомобіль буде вилучений та поміщений на арешт майданчик, інакше не буде, а ви проспитеся і завтра приїдете за машиною». Після цього, поліцейський звертається до свого колеги та каже йому: «давай папку з документами». Далі працівники поліції домовляються між собою, хто із них буде складати протокол та інші адміністративні матеріали. ОСОБА_1 намагається пояснити, що наступного дня йому потрібен буде автомобіль і просить, щоб його не забирали. Поліцейський пояснює, що не має права залишити водієві автомобіль. При цьому, розкладає документи та готується складати адміністративні матеріали, після чого сідає в службовий автомобіль та розпочинає заповнювати бланки та формуляри.

Отже, дослідження вказаного відеозапису (якому суд надає більшої значимості, як доказу порівняно з іншими, через його об`єктивність та неможливість втручання для спотворення фактичних обставин) свідчить про те, що після проходження огляду на місці зупинки на спеціальному технічному засобі, поліцейський не запитуючи у ОСОБА_1 про те, чи той погоджується з отриманим результатом та не пропонуючи йому пройти повторний огляд в медичному закладі, відразу повідомляє, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП.

Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать про те, що працівник поліції, не провівши процедуру огляду, як того вимагає Інструкція №1452/735 та повністю не впевнившись в результатах огляду і відношенні водія до їх достовірності, відразу готовий складати протокол, тобто наперед націлений на оформлення адміністративних матеріалів. Вказане викликає неабиякий сумнів в безсторонності та неупередженості поліцейського відносно водія.

Суд також бере до уваги, що в наявному у справі акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був складений поліцейським на виконання п. 2.10 Інструкції №1452/735, в графі «З результатом згоден» інспектором СРПП вказано прізвище, імя та по батькові « ОСОБА_1 » та постановлено відмітку (галочку), яка вказує на місце підпису. Проте, сам підпис ОСОБА_1 в даному акті не міститься. Відсутність вказаного реквізиту не підтверджує згоду водія з результатом пройденого ним огляду на що обґрунтовано звертав свою увагу захисник в своїх письмових поясненнях.

Вказана деталь, яка на думку суду, свідчить про відсутність зафіксованої згоди ОСОБА_1 з показником 1,42 проміле, вимагала від інспектора діяти відповідно до Інструкції №1452/735 та запропонувати водієві проїхати до медичного закладу, однак таких дій на відеозаписі не зафіксовано.

Що стосується наявного у справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Коломийська ЦРЛ», то в даному документі результат огляду також вказано 1,42 проміле. Проте, матеріалами відеозапису проведення огляду в медичному закладі не підтверджується, а відтак очевидним є те, що вказаний показник було внесено відповідно до результатів огляду проведених на місці зупинки транспортного засобу, а не в закладі охорони здоров`я.

Частиною ч.5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на встановлені та вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням положень Інструкції №1452/735 та ст.. 266 КУпАП, а тому в силу ч.5 даної норми його слід вважати недійним.

Суд не приймає до уваги твердження захисника з приводу того, що існує невідповідність між часом проходження огляду зафіксованим на відеозаписі та тим, який зазначений в роздруківці з приладу «Драгер», оскільки незначна відмінність налаштування часу в різних приладах (різниця між портативним відеореєстратором поліцейського та приладом «Драгер» становить близько 4 хвилин) не може бути значимою для фактичних обставин даної справи. Інші доводи ОСОБА_2 наведені в письмових запереченнях, суд також вважає необґрунтованими. При цьому, суд вважаєа за необхідне відзначити, що в рішенні від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевикладених обставин, враховуючи встановлену судом незаконність зупинки автомобіля «ВАЗ 21063» працівниками поліції та порушення ними процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , внаслідок чого огляд було визнано недійсним, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно та за межами розумного сумніву підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і тим самим доводи б порушення ним п. 2.9 а) ПДР. Відтак, суд вважає, що провадження в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 7, 9, 33, 130, 245, 247 п. 1, 251, 252, 282, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.