ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №332/1667/24 Головуючий в 1 інст. Погрібна О.М.
Провадження №33/807/434/24 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Зубенка О.А., потерпілої ОСОБА_2 , її представника-адвоката Чесняка Ф.Ф., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює лаборантом хімічного аналізу ПАТ «Запоріжсталь», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням;

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрито.

Згідно з постановою суду, 14 березня 2024 року о 10.00 год. на кухні квартири АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 під час сварки з сестрою ОСОБА_2 ображала її нецензурною лайкою, кричала, чим завдала шкоду її психологічному здоров`ю, та побила ОСОБА_2 , чим завдала шкоду фізичному здоров`ю сестри. Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою направити матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд розглянув справу без її участі, чим порушив її процесуальні права.

Зауважує на тому, що склад адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.173-2 КУпАП, утворюють діяння, які не спричинили тілесних ушкоджень.

Разом з цим, вказує, що діями ОСОБА_1 їй були спричинені тілесні ушкодження, а саме забій м`яких тканин обличчя, верхньої щелепи, голови, забій грудної клітини, повний травматичний вивих 4 пальця лівої кисті, пошкодження сухожилку розгинача дистальної фаланги 4 пальця лівої кисті. Після їх отримання вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 15 до 21 березня 2024 року та в цей момент продовжує лікуватися амбулаторно.

За таких обставин, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 , яка спричинила їй ушкодження, убачаються ознаки кримінального правопорушення, і в такому випадку суд був зобов`язаний направити матеріали прокурору або органу досудового розслідування в силу приписів ст.253 КУпАП, що не зроблено.

Заявлене потерпілою ОСОБА_2 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки потерпіла ОСОБА_2 у розгляді справи участі не брала, відомостей щодо отримання потерпілою ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови суду матеріали справи не містять, 01 квітня 2024 року представником-адвокатом Войтовичем Є.М. було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, 03 квітня 2024 року представник-адвокат Войтович Є.М. ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується підписом останнього, та вже 03 квітня 2024 року потерпілою ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши аргументи потерпілої ОСОБА_2 та її представника-адвоката Чесняка Ф.Ф., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та захисника-адвоката Зубенка О.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Викладене судом першої інстанції враховано не в повній мірі при розгляді цієї справи.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-3 КУпАП, та пославшись на те, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено вперше, правопорушення значних негативних наслідків не спричинило, на підставі ст.22 КУпАП, суд звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Вказані висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає передчасними, з огляду на таке.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №905505 від 14 березня 2024 року, ОСОБА_1 14 березня 2024 року о 10.00 год. на кухні квартири АДРЕСА_2 під час сварки з сестрою ОСОБА_2 ображала її нецензурною лайкою, кричала, чим завдала шкоду її психологічному здоров`ю, та побила ОСОБА_2 , чим завдала шкоду фізичному здоров`ю сестри. Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В свою чергу, частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Апеляційним судом було встановлено, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, була розглянута у відсутність потерпілої ОСОБА_2 . Відповідно, її пояснення не заслухані.

Разом з тим, в апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 вказала на те, що діями ОСОБА_1 їй були спричинені легкі тілесні ушкодження, тому вважає, що в діях ОСОБА_1 , яка спричинила їй тілесні ушкодження, убачаються ознаки кримінального правопорушення, і в такому випадку суд був зобов`язаний направити матеріали прокурору або органу досудового розслідування в силу приписів ст.253 КУпАП, чого зроблено не було.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримала подану нею апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Щодо обставин справи пояснила, що її били двоє. Вказала, що спочатку її била ОСОБА_1 , а потім коли прийшли працівники поліції, їй в присутності працівників поліції наносила удари ОСОБА_3 , у якої в руках були ключі та ними ж вона наносила удари потерпілій по голові, а також била ногами. Працівник поліції Чумак стояв поруч, щось писав, а потім коли ОСОБА_3 почала її забивати, втрутився та став між ними. Вона погано себе почувала та не могла самостійно дійти до лікарні та попросила чоловіка разом поїхати до 5 міської лікарні. Тілесні ушкодження їй заподіяла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Комунальна квартира, в якій відбувались події, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, дісталась їй та сестрі ( ОСОБА_1 ) від батьків. Станом на 14 березня 2024 року в зазначеній квартирі проживала ОСОБА_1 та вона з чоловіком. З ОСОБА_1 вони рідні сестри. З нею вона мала вже давній конфлікт і це продовжується до цього часу. Конфлікти виникали через спільне проживання на побутовому ґрунті. 14 березня 2024 року вона вранці прокинулась, вийшла на кухню, на кухні працювала пральна машинка ОСОБА_1 , з якої текла вода, у зв`язку з чим біля кухонної раковини утворилось болото із води. ОСОБА_1 пустила переноску, вона ( ОСОБА_2 ) попрохала її вимкнути так як може вдарити струмом, на що ОСОБА_1 їй в нецензурній формі їй відмовила. Коли вона сама нагнулась вимкнути переноску, ОСОБА_1 на неї накинулась та повалила, від чого вона впала на підлогу. Далі ОСОБА_1 почала наносити їй удари руками та ногами. Також, ОСОБА_1 засунула їй руку в рота та виламала зуба. Вона декілька разів під час бійки втрачала свідомість. Далі у ОСОБА_1 задзвонив телефон, вона піднялась та на деякий час відволіклась. В цей час вона ( ОСОБА_2 ) встигла дійти до кімнати та зачинитись в ній. Вона зателефонувала чоловікові та повідомила йому, що перебуває в поганому стані, на що чоловік сказав йти до лікарні. Її одяг був весь брудний, вона пішла привести себе в порядок у ванну кімнату. Далі ОСОБА_1 викликала поліцію. Приїхав дільничний ОСОБА_4 , почав запитувати, що трапилось. Також, на місце події приїхав її чоловік ( ОСОБА_2 ) та писав від її імені заяву. Далі чоловіка викликали на роботу та він поїхав. Коли чоловік уїжджав на роботу, то просив працівника поліції, щоб останній прослідкував, щоб її більше ніхто не бив. Чоловік пішов. Вона з дільничним ОСОБА_4 пішла на кухню, у ОСОБА_1 задзвонив телефон і пришла зведена сестра ОСОБА_3 . ОСОБА_1 відчинила ОСОБА_3 вхідні двері. В цей час ОСОБА_3 накинулась на неї ( ОСОБА_2 ) з кулаками та почала бити. В неї в руках були зажаті ключі. Вона намагалась закриватись та відходила назад, але ОСОБА_3 , продовжувала бити руками та ногами і попадала по травмованому пальцю.

Представник потерпілої адвокат Чесняк Ф.Ф. в ході апеляційного розгляду справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково вказав на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Зауважив на тому, що потерпілій ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, що, на його думку, виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Вважає, що в цьому випадку суд мав би направити матеріали справи органу досудового розслідування, оскільки стосовно потерпілої було вчинено саме кримінальне правопорушення. Потерпіла ОСОБА_2 від спричинених тілесних ушкоджень довгий час проходила тривале лікування. На підтвердження отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень захисник надав суду медичні документи в т.ч. висновок експерта №1516/к.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи заперечувала проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та щодо обставин справи зазначила, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою. 14 березня 2024 року вона прокинулась та почула, як ОСОБА_2 ходила по квартирі. Вона збиралась увімкнути чайник та поставити прання. В цей час ОСОБА_2 стояла на кухні та мила посуд. В них відбувся словесний конфлікт. ОСОБА_2 вдарила її рукою по перенісся та ногою в живіт. Від удару вона упала. ОСОБА_2 накинулась на неї зверху. Їй вдалось звільнитись від ОСОБА_2 , далі вона побігла у кімнату та викликала працівників поліції. Це було в 10:00 ранку. Працівник поліції прийшов о 10 год. 09 хв. ОСОБА_2 в цей час приймала душ. Через деякий час ОСОБА_2 вийшла з ванної кімнати замотана в рушник. У неї все було добре. Дільничний більше години знаходився у кімнаті ОСОБА_2 . Було чути, як ОСОБА_2 в кімнаті з дільничним сміялись. Потім прийшов чоловік ОСОБА_2 . Вона ( ОСОБА_1 ) була в шоковому стані, подзвонила доньці і сестрі та повідомила їм про те, що ОСОБА_2 на неї напала. До неї в квартиру пришла сестра ОСОБА_3 та донька для того, щоб її підтримати. Конфлікт з ОСОБА_2 в неї вже дуже давно. Сварки відбувались на побутовому фоні. Працівник поліції виписав їй та ОСОБА_2 обмежувальний припис. ОСОБА_3 на ОСОБА_2 не нападала, оскільки вона пішла з квартири разом з працівником поліції. Вона не наносила удари ОСОБА_2 . В неї також були тілесні ушкодження, але за медичною допомогою вона не зверталась. В неї були синці навколо очей. Звідки у ОСОБА_2 з`явились тілесні ушкодження вона не знає.

Захисник адвокат адвокат Зубенко О.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги та наголосив на тому, що з пояснень самої ОСОБА_2 убачається, що їй ОСОБА_3 наносила удари по голові та по пальцям, а відтак медичні документи щодо виявлення у потерпілої ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не підтверджують того, що тілесні ушкодження були отримані саме внаслідок дій ОСОБА_1 .

З наданої представником потерпілої адвокатом Чесняком Ф.Ф. копії висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) №1516/к від 26 серпня 2024 року убачається, що у ОСОБА_2 внаслідок подій 14 березня 2024 року були виявлені певні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я.

Разом з тим, спричинення тілесних ушкоджень є одним з критеріїв відмежування домашнього насильства як адміністративного правопорушення та насильницькими діями, що можуть тягти кримінальну відповідальність. Фактично застосування насильства, що спричинило тілесні ушкодження, виходить за межі об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в цьому випадку ознак кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням потерпілій ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно положень ч.2 ст.284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься серед іншого при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - на підставі ч.2 ст.284 КУпАП підлягає безумовному скасуванню, з передачею матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП органу досудового розслідування, в межах територіальної юрисдикції якого мала місце подія, а саме - до Відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для прийняття рішення у порядку КПК України.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП направити до Відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для прийняття рішення у порядку КПК України.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з передачею матеріалів справи органу досудового розслідування.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 332/1667/24