ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1661/24 Справа № 208/2613/24 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року ОСОБА_1 05 березня 2024 року об 11:00 год. в м. Кам`янське по вул.Ніколенко керував транспортним засобом Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року за ч. 2 ст.126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що постанова не містить всебічних, повних та об`єктивних обставин справи, судом не з`ясовано, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності тощо. Вважає, що суд належним чином не обгрунтував його винуватість. Зазначає, що керував транспортним засобом із дотриманням всіх вимог ПДР України та робив це у зв`язку із дуже складною життєвою ситуацією, ускладненою здоров`ям його сестри та потребою термінового використання ліків.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Так, частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; довідкою щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; поясненнями допитаного у суді першої інстанції ОСОБА_1 , який свою провину визнав та підтвердив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи особою, яка не має права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не порушував нічого та керував транспортним засобом із дотриманням вимог ПДР України, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з матеріалів справи, зокрема, рапорту поліцейського, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було відсутність на автомобілі частини бамперу. При цьому під час перевірки документів ОСОБА_1 працівниками поліції також було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зв`язку із дуже складною життєвою обставиною, а саме: погіршенням стану здоров`я його сестри та потребою термінового використання ліків, а тому відповідні доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі жодним чином не обгрунтовує, що заважало йому у зв`язку з погіршенням стану здоров`я його сестри викликати швидку медичну допомогу або таксі для її доставки у лікарню.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює докази, порівняно з оцінкою їх ОСОБА_1 , не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративне правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот