Справа № 344/3772/24
Провадження № 33/4808/711/24
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Яша П.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23 лютого 2024 року о 15 год. 24 хв. в с. Вовчинець, по вул. Шевченка, 42 Івано-Франківської МТГ, керував транспортним засобом марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Зазначає, що суд в своїй постанові посилається на те, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп?яніння, однак в протоколі в графі «ДО ПРОТОКОЛУ ДОДАЮТЬСЯ» не згадується та є відсутнім направлення, тому таке направлення не може бути визнаним допустимим доказом у справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається особі, або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Однак ця норма судом була порушена, про що свідчить відмітка на конверті. Працівник поліції, всупереч приписам ст.266 КУпАП запропонував йому три альтернативні варіанти поведінки, а саме можливість пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, проїхати до лікувального закладу для проходження такого огляду або відмовитися від його проходження. Такий порядок проходження огляду суперечить положенням ст.266 КУпАП, оскільки по-перше, чинне законодавство не надає працівникові поліції можливості пропонувати водієві альтернативні способи проходження огляду на стан сп?яніння, а чітко його регламентує та визначає конкретний порядок, а по-друге, висловлення водію можливості відмовитися від проходження такого огляду суперечить п.2.5 ПДР України, який і встановлює відповідний обов?язок водія. Фактично, на місці працівник поліції пропонуючи апелянту пройти огляд для визначення ступеню сп?яніння, одночасно роз?яснив право не проходити такий огляд, що є неправильним і не відповідає вимогам закону, схиливши його у певній мірі до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУПАП, у формі відмови від проходження огляду на стан сп?яніння. При цьому поліцейський не пояснив йому до моменту його відмови від проходження огляду, що у випадку відмови від проходження огляду ним буде складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати та закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд справи проведено без ОСОБА_1 за клопотанням його захисника.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення доступу особи до правосуддя і справедливого суду відповідно до положень ст.ст. 7, 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки причини його пропуску, незважаючи на відносно тривалий термін, є поважними. Як з`ясовано, ОСОБА_1 не був належно повідомлений про судове засідання, судовий розгляд відбувся без нього і без захисника, копію постанови ним отримано із значним запізненням. Крім того, він потратив час на пошук, консультації і допомогу адвоката, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою. Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення. При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Розгляд справи без ОСОБА_1 за встановлених обставин є порушенням його права на захист, що є підставою для скасування постанови суду.

Суд під час судового розгляду не перевірив чи належно ОСОБА_1 було пред`явлено обвинувачення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП. Захисник подав копію протоколу, яка не піддається читанню через вкрай неякісне виготовлення. Апеляційний суд вважає цю обставину порушенням його права на захист, що є підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджуються відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький