Дата документу 12.11.2024
Справа № 334/8030/24
Провадження № 3/334/3372/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року суддя Ленінського районного суду м .Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 року, о 16 год. 32 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NEXIA», д.н.з. НОМЕР_2 при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року: 13.06.2024 року постановою серії ААД 407571 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 14.10.2024 року, 23.10.2024 року та 12.11.2024 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Барчук В.І. не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

11.11.2024 року через канцелярію суду від представника правопорушника адвоката Барчук В.І. надійшло клопотання про закриття провадження на підставі п.ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУПАП, складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, що унеможливлює його притягнення до відповідальності.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 ..

Під час прийняття вказаного рішення суддя також враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП не є обов`язковою.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена і підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР! № 130645 від 16.09.2024 року, згідно якого встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі № 334/5254/224 провадження 3/334/2371/24, згідно якої ОСОБА_1 притягався за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП;

- даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції;

- даними довідки УПП в Запорізькій області, згідно яких ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони відповідають вказаним критеріям, не суперечать, а навпаки доповнюють один одного, підтверджуючи обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, 10.07.2024 року він був притягнутий за ч.2 ст.126 КУпАП, тому у діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, наявність неодноразових фактів притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.126 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Адвокат Барчук В. І. у своєму клопотанні вказує, що ОСОБА_1 водійське посвідчення не отримував, тому не є водієм у розумінні ПДР та не міг порушувати п.2.1 ПДР. Крім того, відповідно до ст. 30 КУпАП право керування транспортними засобами спеціальним правом громадянину, тому оскільки ОСОБА_1 не отримував права керування транспортними засобами, тому відповідно суд немає права позбавляти його такого права.

Проте такі висновки адвоката є суперечать КУпАП та є помилковими.

Відповідно до п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 ( зі змінами) Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Тобто, отримання посвідчення водія є підтверджене державою право особи керувати транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто у тому числі особа, яка не отримала право керування транспортним засобом

Ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому, особою, яка не права керування транспортним засобом є, у тому числі, особа, яка не отримувала водійське посвідчення, оскільки такій особі таке право не надавалося.

З відеозапису у матеріалах справи вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NEXIA», д.н.з. НОМЕР_2 , він повідомив поліцейського що вже притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без наявності водійського посвідчення у липні 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що 02.06.2023 року та 10.07.2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, не маючи права керування транспортним засобом. Станом на момент складання протоколу ОСОБА_1 водійське посвідчення не отримував.

На думку суду, вказана поведінка ОСОБА_1 свідчить про систематичну, винну поведінку особи, яка не маючи права керувати транспортним засобом, вважає можливим порушувати закон та продовжує керувати транспортним засобом, достовірно знаючи про протиправність своїх дій.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, неможливо накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Транспортний засіб «NEXIA», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , не належить останньому (власник ОСОБА_2 ).

За вказаних обставин, вважаю, що відносно ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП України, а саме: штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на п`ять років але без оплатного вилучення транспортного засобу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 126, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КупАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1ст.307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст.308КУпАП з ОСОБА_1 , стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Філіпова І. М.