Номер провадження: 33/813/980/24
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 12.02.2024 якою відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- було закрито провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення

установив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, представник потерпілого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки всупереч ст. 280 КУпАП судом не було встановлено питання щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладені обставини, представник потерпілого ОСОБА_2 просить змінити постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 12.02.2024, доповнивши її резолютивну частину наступним змістом: « ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП».

На адресу апеляційного суду надійшли заперечення захисника ОСОБА_4 , в яких вона вказує на те, що приписи п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачає обов`язку при прийнятті рішення про закриття провадження по справі встановлювати наявність вини особи, якщо закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, оскільки при їх закінченні неможливо навіть розпочати провадження по справі, в зв`язку з чим захисник Шкребтієнко Г.М. просить залишити апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілого ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас захисник Потапова Ж.Б. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. При цьому ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 про час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином однак не зявилися.

Заслухавши пояснення учасників судового розгяляду, повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Апеляційний суд вважає обгрунтованими твердження представника потерпілого ОСОБА_2 відносно наявності в діях ОСОБА_3 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №506599;

- схемою місця ДТП від 21.07.2023 якою зафіксовано розташування транспортних засобів-учасників ДТП на проїзжій частині, а також локалізація пошкоджень;

- поясненнями водія ОСОБА_3 , відповідно до яких він із пров. Ватутіна перетинав вул. Б. Хмельницького по другорядній дорозі, подивився в обидві строни та почав переїжджати перехрестя, коли справа з`явився автомобіль, він почав гальмувати, однак зупинитися не вдалосяі він своїм автомобілем вдарив автомобіль Porshe Panamera в передні дверцята.

- поясненнями водія ОСОБА_5 , згідно яких він рухався в м. Одесі по вул. Богдана Хмельницького, коли із другорядної дороги з пров. Ватутіна виїхав автомобіль, який не пропустив його автомобіль, в результаті чого сталося ДТП. Водій автомобіля Porshe Cayenne вину свою визнав та підтвердив, що не переконався у безпеці маневру.

- висновком експертного дослідження №КЕД-19/116-23/13502 від 15.08.2023, відповідно до якого для заданого комплексу вихідних даних у даній ситуації в діях водія автомобіля Porshe Cayenne н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 16.11 та 8.4 б), які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку із виникненням події цієї пригоди.

На переконання апеляційного суду, зазначені вище докази повністю доводять винуватість ОСОБА_3 у порушенні ПДР України, що призвело до ДТП, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 21.07.2023 о 16 год. 55 хв. на нерегульованому перехресті вул. Б.Хмельницького та вул. Ватутіна біля буд. 1/3 по вул. Б. Хмельницького рухався по другорядній дорозі на т/з Porche Cayenne д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не дотримався безпечної швидкості руху, не надав перевагу водію т/з Porshe Panamera д.н.з. НОМЕР_2 , котрий рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

У цьому контексті апеляційний суд враховує, що захисник ОСОБА_3 адвокат Потапова Ж.Б. не заперечувала проти належності та допустимості висновку експерта дослідження №КЕД-19/116-23/13502 від 15.08.2023.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання сторони захисту відносно того що, відповідно до змісту зазначеного висновку «для зазначеного комплексу вихідних даних в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку із виникненням цієї пригоди, однак відносно нього протокол складений не був», при цьому вважає, що зазначена обставина не є має вирішального значення, оскільки предметом розгляду у вказаній справі є саме дії водія ОСОБА_3 , а також їх відповідність вимогам ПДР України та перевірка обставин отримання пошкоджень транспортними засобами.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що факт прушення ОСОБА_3 ПДР підтверджується сукупністю інших доказів, зокрема схемою ДТП та поясненнями учасників ДТП, які у повному обсязі узгоджуються між собою.

Водночас, апеляційний суд констатує, що відповідно до зазначених вище доказів водій автомобіля Porshe Panamera д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 у вказаній дорожній ситуації також не в повній мірі дотримався вимог п. 12.4 ПДР, але позбавлений права надавати юридичну оцінку його діям в межах розгляду справи про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Приписами п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_3 було вчинене 21.07.2023 на підставі чого апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції про те, що на момент розгляду справи, тобто станом на 12.02.2024, передбачені законом строки накладення стягнення спливли.

Разом із тим, питання щодо необхідності встановлення (не встановлення) винуватості при закритті справи за строками в національній судовій практиці є спірним.

Так, зі змісту вищенаведеної ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку.

Тобто, на переконання апеляційного суду, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

При цьому, ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в резолютивній частині постанови при закритті провадження по справі у зв`язку зі спливом строків передбачених ст. 38 КУпАП, суд 1-ої інстанції дійсно позбавлений можливості визнавати особу винуватою у вчинені правопорушення, натомість такі висновки повинні міститись в мотивувальній частині судового рішення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із прийняттям нової постанови, про закриття провадження у справі за підставами, передбаченими п. 7 ст. 247 КУпАП та зазначенням у мотивувальній частині про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , в інтересах потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.02.2024 якою відносно ОСОБА_3 , було закрито провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца