Провадження № 3/204/3668/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Безрук Т.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості РНОКПП невідомі,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року о 12:50 ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік своєї матері ОСОБА_2 , що проживає разом з ним. Чим вчинив психологічне насильство.

Крім того, 12 жовтня 2024 року о 16:35 пішохід ОСОБА_1 у м. Дніпро, по пр.Сергія Нігояна, 24 переходив проїжджу частину поза пішохідним переходом, а саме вийшов на проїжджу частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, внаслідок чого автомобіль «Renault Logan», державний номер НОМЕР_1 , здійснив на нього наїзд. Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 4.14а ПДР.

У судові засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату та час судових засідань повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не надсилав, відтак на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд розглядає адміністративні матеріали за відсутністю особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до сталої та узагальненої практики Європейського суду з прав людини, суд констатує, що сторони самостійно в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 26.04.2007 по справі "Олександр Шевченко проти України", від 14.10.2007 р. по справі "Трух проти України", від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України").

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так винність за ст. 124 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 149134 від 12.10.2024;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 , відповідно до яких 12.10.2024 о 16:35 він рухався по вул. С.Нігояна зі сторони вул. І.Мазепи в бік вул. Щепкіна, зі швидкістю приблизно 50 км/год. Пішохід різко вибіг на проїжджу частину, розбив йому скло, сам пішохід не постраждав;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких 12.10.2024 близько 16:35 по вул. С.Нігояна, 25, він переходив дорогу у невстановленому місці, вийшов на проїжджу частину, не переконавшись у відсутності небезпеки, внаслідок чого автомобіль «Renault Logan» здійснив на нього наїзд. Медична допомога не потрібна. Вину в ДТП не визнає;

Схемою місця ДТП від 12.10.2024, відповідно до якої зафіксована обстановка на місці ДТП. Зафіксовано перелік видимих пошкоджень автомобіля «Renault Logan», а саме: пошкодження лобового скла. Подряпини ЛФП на капоті.

Відповідно до п. 1.10 ПДР пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами та не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне; учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Відповідно до п. 4.14а ПДР пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки досліджені судом докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідальність за КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ДТП виникла внаслідок невиконання пішоходом ОСОБА_1 вимог пункту 4.14а ПДР України, за що встановлена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 990079 від 04.10.2024;

- рапортом інспектора поліції від 04.10.2024, відповідно до якого 04.10.2024 було виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що її син ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, вчинив конфлікт. На місці було складено ФОР. Рівень небезпеки високий. ОСОБА_1 винесено ТЗП серії АА № 163607;

- письмовою заявою ОСОБА_2 від 04.10.2024 відповідно до якої остання просила вжити заходи відносно сина ОСОБА_1 , який мешкає разом з нею та вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, що виражається у постійних конфліктах та словесних образах;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких 04.10.2024 вона перебувала вдома, прийшов її син ОСОБА_1 , він був у стані сп`яніння. Син вчинив словесний конфлікт, хотів забрати її мобільний телефон;

- копією термінового заборонного припису серії АА № 163607 стосовно ОСОБА_1 ;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається зокрема, в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже досліджені судом докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 .

Оцінивши докази досліджені в судовому засіданні, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу;

- ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (образи, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Керуючись ст. 13, 33 КУпАП при накладенні стягнення, суд доходить висновку про необхідність накладення на винного адміністративних стягнень: в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу про адміністративні правопорушення України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини, і буде достатнім для його виховання та попередження вчинення нових правопорушень та сприятиме вихованню правопорушника у дусі дотримання законів України та поваги до правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 122-4, 124, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП - у розмірі штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен;

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 (сто сімдесят) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що накладений за вчинення адміністративного правопорушення штраф вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Т.В. Безрук