Справа № 576/2786/24
Провадження № 3/576/1476/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Усенко Л.М., з участю секретаря судового засідання Бірюк О.І., особи, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від відділу поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 231565 від 18.10.2024 р. близько 16-00 години 14.10.2024 року, перебуваючи в громадському місці у с. Слоут, вул. Озерна, неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив сварку з неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої вдарив останню в живіт, не завдавши тілесних ушкоджень, своїми діями вчинив хуліганські дії, але не досягнув 16-річного віку, тому протокол складено на його матір ОСОБА_1 . У зв`язку з цим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнала, пояснила, що діти, граючись, поштовхались, однак крім її сина там були і інші діти, її син наполягає, що він нікого не бив. Швидку дівчинці викликали лише наступного дня, причиною нібито було харчове отруєння. Коли приїздила поліція її ніхто не викликав і не повідомляв про складення протоколу, пояснень не відбирав. Свідки, які надали покази по даній справі є подругами матері потерпілої дівчинки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 231565 від 18.10.2024 р., суд встановив наступне.

15.10.2024 на лінію 102 надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_4 про те, що 14.10.2024 в с. Слоут поблизу клубу трапився конфлікт між дітьми (а.с. 4).

Також 15.10.2024 зі служби 102 до відділу поліції № 1 (м. Глухів) надійшло повідомлення з приймального відділення Шосткинської ЦРЛ про те, що лікарні поступила потерпіла ОСОБА_3 , 2015 року народження, з тупою травмою живота. Зі слів останньої 14.10.2024 біля двору її вдарив знайомий ОСОБА_2 , 12 років (а.с. 5).

У цей же день ОСОБА_4 звернулась до відділу поліції № 1 (м. Глухів) із письмовою заявою, в якій просила провести перевірку та притягнути до відповідальності батьків ОСОБА_5 , який 14.10.2024 близько 17-00 години побив її неповнолітню доньку ОСОБА_3 (а.с. 6).

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 14.10.2024 р. пішла прогулятись по вул. Озерна у с. Слоут. Близько 17-00 години, коли вона повернулась, повідомила, що між нею та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс її доньці удар ногою в живіт (а.с. 7).

ОСОБА_8 у письмових поясненнях повідомила, що її донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 14.10.2024 р. пішла прогулятись по вул. Озерна у с. Слоут. Близько 17-00 години, коли вона повернулась, повідомила, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникла словесна сварка, в ході якої останній вдарив ногою в живіт неповнолітню ОСОБА_12 (а.с. 8).

Також був опитаний неповнолітній ОСОБА_13 , який повідомив, що він 14.10.2024 р. пішов прогулятись по вул. Озерна у с. Слоут зі своєю знайомою ОСОБА_10 . Там зустріли знайомого ОСОБА_5 . Між ним та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого останній вдарив ногою в живіт ОСОБА_12 , потім пішов додому (а.с. 9).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Отже, відповідно до викладених вище положень національного законодавства України, ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення базуються на словах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які не були присутні під час конфлікту між дітьми. При цьому ОСОБА_1 та діти учасники конфлікту залишились не опитаними. А пояснення ОСОБА_1 , які вона дала в судовому засіданні зі слів свого малолітнього сина протилежні поясненням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Наявне в матеріалах справи письмове пояснення неповнолітнього ОСОБА_13 , на думку суду не може бути покладене в основу обвинувачення за відсутності свідчень інших учасників конфлікту.

Отже, з матеріалів справи неможливо безсумнівно встановити достовірність нанесення малолітнім ОСОБА_11 удару в живіт малолітній ОСОБА_3 .

Враховуючи неповноту та недостатність доказів, а також те, що відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на її користь, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Усенко