Справа № 170/638/24 Провадження №33/802/730/24 Головуючий у 1 інстанції:Стрілець Н. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 03 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шацького районного суду Волинської області від 03.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.08.2024 року о 23 годині 10 хвилин, в селі Світязь по вулиці Набережна, Ковельського району Волинської області керував автомобілем Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. (Висновок лікаря Шацької лікарні №103). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою судді Мельничук С.С., подав апеляційну скаргу в якій вважає, що постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки його ключовим аргументам. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Разом з тим жодних доказів, які б свідчили про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання, суду до заявлених клопотань надано не було. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №197361 від 25.08.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.08.2024 року, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , прилад за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння - Алкофор 507, в графі "Результати огляду на стан сп`яніння" зазначено - "проба позитивна 0,43 %", а також що останній не згідний з результатами;

- роздруківкою з приладу Алкофор, тест № 00119;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Шацької лікарні;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху № 103, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №197361, згідно якого ОСОБА_1 зобов`язувався не керувати транспортним засобом;

- відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейських на якому зафіксовано наступні обставини.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи відомостей на повірку і сертифікацію приладу Драгер, за допомогою якого в лікарні було проведено огляд, відсутності роздруківки тесту із зазначенням його результату, так як їх долучення до матеріалів не передбачено, а надані вони можуть бути лише за вимогою особи, про що ОСОБА_1 не клопотав.

Також є неспроможними доводи ОСОБА_1 про те, що в медичному закладі не було проведено лабораторних досліджень.

Відповідно до п.14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. Оскільки ОСОБА_1 не був учасником ДТП, травм не отримував, в несвідомому стані не перебував, тому проведення дослідження біологічних зразків для виявлення перебування його у стані алкогольного сп`яніння, не було обов`язковим.

Не заслуговують на увагу суду і доводи апелянта про те, що протягом двох години після складання протоколу він пройшов медичний огляд за результатами якого був визнаний тверезим, що свідчить про його невинуватість, оскільки процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння було повністю дотримано як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, і така процедура не передбачає подальше освідування особи за власним бажанням поза її нормативними правилами.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 03 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук