Справа № 711/4931/24
Номер провадження 3/711/1692/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 704028) про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої АТ «НСТУ Черкаська РД», інваліда 2-ї групи, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2024 о 18.40 год. в м.Черкаси, по вул. Г.Дніпра, 87, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності, не попросила сторонньої допомоги, скоїла наїзд на нерухомий об`єкт металевий обмежувач руху. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Правопорушниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала. Зазначила, що дійсно 17.06.2024 о 18.40 год. керувала власним автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_1 в м.Черкаси по вул. Г.Дніпра, 87. При паркуванні на майданчику біля магазину «Делікат», здаючи заднім ходом, здійснила наїзд на металеву трубу та трохи пошкодила своє авто. Вину у вчинені адміністративного праворушення визнає в повному обсязі, просить суд суворо не карати.

Заслухавши поясненням ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного:

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.9 ПДР України - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що саме недотримання водієм ОСОБА_1 п.2.3.б, 10.9 ПДР України призвело до пошкодження транспортного засобу.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серіїААД № 704028; схемою місця ДТП від 17.06.2024;письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, те що вона являється інвалідом 2-ої групи, має на триманні неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності притягується вперше, внаслідок вчиненого нею правопорушення тяжких наслідків не настало, щиро розкаялася у вчиненому.

В якості обставин, що згідно зі ст.34 КУпАП України, пом`якшують відповідальність правопорушниці, суд визнає повне визнання своєї провини.

Обставин, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Однак суд, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи, має на утриманні неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності притягується вперше, провину визнала, розкаюється у вчиненому, а також є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, вважає за можливим застосувати до останньої ст.22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи, що п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.22, ч.3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, тому немає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 22, 33,124, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник