Справа № 132/3220/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., за участю секретаря судового засідання Лисюк О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шимотюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 07.10.2024 надійшов протокол серії ЕПР1 №137389 від 26.09.2024, із додатками, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно із цим протоколом ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, 26.09.2024 о 18:07 в м. Калинівці, АДМ-21, 282 км, керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 ці матеріали передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Розгляд справи призначався на 24.10.2024 та 12.11.2024, однак, цей розгляд відкладено у зв`язку із клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шимотюк О.В. про відкладення розгляду та надання можливості ознайомитись з матеріалами.

В чергове судове засідання, призначене на 11:30 20.11.2024, з`явився ОСОБА_1 , який вину у вчиненому не визнав, пояснивши, що має право керування автомобілями категорії «С» та «С1», що підтверджується посвідченням НОМЕР_4 , навчався керуванню транспортними засобами у Гущинецькому ВПУ №22, правила дорожнього руху знає. Вважав, що під час військового стану він також має право керувати автомобілем категорії «В», про що він знайшов інформацію в мережі Інтернет. Поліцейські йому не роз`яснювали, що він не може керувати легковим автомобілем. Посвідчення водія категорії «В» він ніколи не отримував. ОСОБА_1 підтвердив, що притягувався 21.08.2024 до адміністративної відповідальності за керування цим же автомобілем без посвідчення водія категорії «В», на нього було накладено стягнення у виді штрафу, який він сплатив, постанову не оскаржував. В той день, коли його зупинили працівники поліції, він їхав від лікаря через погане самопочуття, він є учасником бойових дій, отримав порання.

Адвокат Шимотюк О.В. в судовому засіданні подала письмове клопотання щодо закриття справи відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Це клопотання адвокат мотивувала тим, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, доказів що ОСОБА_1 не має права керувати автомобілем відповідної категорії суду не надано, долучена до протоколу роздруківка електронної копії постанови не містить відомостей про набрання нею сили, наявна в матеріалах справи довідка поліцейського Віталія Грабовського не є доказом. Тобто, на думку адвоката, суду не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, клопотання адвоката Шимотюк О.В., заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката, суд дійшов такого висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №137389 від 26.09.2024 та долучених до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова ЕНА №2881659 від 21.08.2024), 26.09.2024 о 18:07 в м. Калинівці, АДМ-21, 282 км, керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із положеннями частин 9, 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозицією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення повторного протягом року порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 долучено копію постанови ЕНА №2881659 від 21.08.2024, згідно із якою 21.08.2024 ОСОБА_1 в м. Калинівці керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за серією ЕПР1 №137389 від 26.09.2024; копією постанови ЕНА №2881659 від 21.08.2024; рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, рядового поліції Валерія Кучерина від 26.09.2024, долученим до протоколу відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника патрульної поліції.

На переконання суду, відеозапис з портативного відеореєстратора працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не залежать від суб`єктивного сприйняття окремими особами певних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вказані вище докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності немає, ці докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами

Згідно із ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 в цій справі, суд враховує конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таке стягнення на думку суду буде необхідним та достатнім для його виховання, попередження вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Тому, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 126, 221, 283-284, 287 та 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн.00 коп., в дохід держави на рахунок (IBAN) UA0002001, отримувач: ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. на номер рахунку (IBAN) UA0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Казначейство України (ЕАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. П. Карнаух