Номер провадження3/205/4237/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 14 вересня 2024 року о 21.29 год., в м. Дніпро на пр. Івана Мазепи, 58, керував транспортним засобом автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат 2,09 %, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Від захисника Хобта С.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло письмове клопотання, згідно якого водій ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. В клопотанні зазначив, що під час здійснення зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції не пред`явив службове посвідчення на підтвердження своїх повноважень, чим не виконав вимогу Закону України «Про Національну поліцію України». Також, захисник зазначив, що доданий до матеріалів справи відеозапис є змонтованим та складається з трьох частин, а відтак є неповним та не може бути прийнятим як належний доказ. Крім цього, працівниками поліції порушено порядок проходження огляду особи на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не було здійснено контрольного збору повітря, з метою визначення відсутності випарів залишків алкоголю у пристрої. Також, захисника зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані крайньої необхідності, оскільки лунав сигнал повітряної тривоги, яка була обумовлена ракетними ударами РФ, та останній керував автомобілем з метою доїхати до найближчого укриття. Окрім цього, захисник зазначив, що прилад, яким було здійснено огляд на стан сп`яніння водія, проходив останній раз калібрування майже рік тому, та водію ОСОБА_1 не було надано направлення на огляд на визначення стану сп`яніння. Захисник просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Також, захисник направив письмове клопотання про забезпечення можливості прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте під час розгляду справи був не в мережі, та не прийняв запрошення для з`єднання.

Суддя, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні досліджено відеозапис з нагрудних відеореєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовані обставини складання відносно ОСОБА_1 14 вересня 2024 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 129424 від 14.09.2024 року.

Суддя дійшов висновку, що вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»; відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Попри невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 129424 від 14.09.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.09.2024 року, результат тесту 2,09 %, рапортом інспектора УПП від 14.09.2024 року, відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів УПП, переглянутим в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Тобто, ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в акті огляду «запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідість обличчя». Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був встановлений з використанням спеціального технічного засобу, який пройшов останній раз калібрування 23.11.2023 року, цифровий показник якого був більше 0,2 проміле алкоголю в крові, тобто відповідно до п.7 розд. ІІ Інструкції.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 та його захисником Хобта С.Г. не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи є неприйнятними.

При цьому, суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 , будучи не згодним з діями інспекторів поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав, жодної незгоди не зазначив.

Суддя не бере до уваги заперечення адвоката Хобта С.Г., оскільки така його версія спростовується зібраними у справі доказами, зокрема дослідженим в судовому засіданні відеозаписом. А таку позицію суддя розцінює, як спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне порушення.

При накладенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, ставлення правопорушника до скоєного адміністративного правопорушення, його наслідків тощо.

З урахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О. Скрипник