ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1377/24 Справа № 215/1003/24 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 03.02.2024 о 13:20 год. в Дніпропетровській області, м. Кривому Розі, Тернівському районі, вул. Арсентьєва, біля е/о 8, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з, за допомогою Алкотест Драгер 6820 та у медичному закладі КП "КБПД" ДОР, відмовився. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475213, 475220. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку вважаючи, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки судом грубо порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування вказує, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була обґрунтована і правомірна. Вказує, що до початку судового процесу подав письмове клопотання про перенесення розгляду справи додав копію виписки із медичної картки, оскільки був неспроможний надавати пояснення в суді, оскільки мав травму у вигляді перелому нижньої щелепи із розходженням уламків. Йому була зроблена операція і він не міг розмовляти. Зазначає, що на час подання апеляційної скарги перебуваю на амбулаторному лікуванні та лікарняний лист буде видано тільки після закінчення лікування і виписки з мед закладу. Вважає письмові пояснення громадянина ОСОБА_2 не повинні бути взяті до уваги при розгляді цієї справи, оскільки суд його в судовому засіданні не допитував. Зазначає, що письмове пояснення ОСОБА_2 , правовий статус якого у цій справі суд визначив, як потерпілого, хоча у даній справі за ч 1 ст. 130 КУпАП він фактично є свідком. Вказує, що перебував біля автомобіля проте не керував транспортним засобом та у наявних матеріалах справи відеозаписах не зафіксовано керування ним транспортним засобом. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Від апелянта ОСОБА_1 надійшло клопотання у якому він просить розглянути справу за його відсутністю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін за таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №738224 від 03.02.2024 року, згідно якого 03.02.2024 о 13:20 год. в Дніпропетровській області, м. Кривому Розі, Тернівському районі, вул. Арсентьєва, біля е/о 8, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з, за допомогою Алкотест Драгер 6820 та у медичному закладі КП "КБПД" ДОР, відмовився. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475213, 475220. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водію ОСОБА_1 були роз`яснено процесуальні права, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, зазначено, що від підпису відмовився. (а.с.2)

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 03.02.2024 року складеного на водія ОСОБА_1 де зазначено про виявлені поліцейським ознаків сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою. (а.с.4)

Роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом, з чим ознайомлено ОСОБА_1 (а.с.5)

Рапортом інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону №2 БПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ст.лейтенанта поліції Єфіменко А. від 03.02.2024, у якому зазначені фактичні обставини по справі, які узгоджуються з обставинами зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення. (а.с.6)

Письмовими поясненнями громадянина ОСОБА_2 згідно яких 03.02.24р. керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051 відчув удар. Вийшовши з авто побачив транспортний засіб Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 , котрим керував водій ОСОБА_1 , який здійснив з ним зіткнення. (а.с.7)

Довідкою від 05.03.2024, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня. (а.с.8)

Диском із відеозаписом на якому зафіксовано як ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 стоїть на проїжджій частині дороги після ДТП, сам ОСОБА_1 та потерпілий у ДТП громадянин ОСОБА_2 стоять поряд з ТЗ останнього, інші особи поруч ТЗ відсутні. ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що ТЗ керував не він. Громадянин ОСОБА_2 , який був потерпілим у вказаній ДТП, пояснює працівникам поліції, що внаслідок ДТП відчув поштовх, а потім з ТЗ Ford MONDEO, вийшов ОСОБА_1 . Після встановлення працівниками поліції факту керування ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 саме його власником ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім інспектором поліції у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та повідомлено йому про це. ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з, за допомогою Алкотест Драгер 6820 та у медичному закладі КП "КБПД" ДОР, на що ОСОБА_1 відмовився, аргументуючи це тим, що він не керував транспортним засобом. (а.с.9)

Проаналізувавши докази по справі, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що тривалий розгляд справи в суді першої інстанції з 14.02.2024 року по 22.04.2024 року був обумовлений саме процесуальною поведінкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисником, оскільки судовий розгляд неодноразово відкладався за їх клопотаннями які жодного разу не з`явились в судове засідання першої інстанції.

Відповідно до вимог Конвенції про захист прав і свобод людини розгляд справи повинен відбутися в розумний строк, тривалість якого залежить від складності справи, загальної сукупності доказів, які необхідно дослідити, процесуальної поведінки учасників судового розгляду та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших обставин.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже ОСОБА_1 був обізнаний про направлення протоколу про адміністративне правопорушення для розгляду до суду, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду, скористався своїм правом на захист уклавши угоду з адвокатом Мельник Л.Г. який представляв його інтереси у суді та надавав правову допомогу, проте потім розірвав з ним договір та ОСОБА_1 завчасно не заключив угоду з іншим адвокатом, до судового засідання не з`явився, в чергове було надано клопотання про відкладення розгляду справи, вказавши про свій незадовільний стан здоров`я, надавши першу сторінку з виписки із медичної карти амбулаторного хворого, згідно якої не вбачається не можливість ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні у призначений судом першої інстанції час та дату. Натомість крім іншого вказано, що «Загальний стан хворого: Задовільний.», що не підтверджувало на реальну відсутність можливості брати участь ОСОБА_1 у судовому засіданні, зазначене свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїм правом передбаченими ст.268 КУпАП та свідомого затягування розгляду справи.

До апеляційної скарги апелянтом додано оригінал виписки із медичної карти амбулаторного хворого, яка вказувалась вище, на одному аркуші вже з другою сторінкою, на якій також не вбачається не можливість ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні у призначений судом першої інстанції час та дату. Крім іншого вказано, що «Виписаний з поліпшенням на амбулаторне лікування до хірурга-стоматолога за місцем проживання.»

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує, що надасть лікарняний лист після закінчення лікування, на підтвердження тимчасової непрацездатності та поважності причини для відкладення судового засідання у суді першої інстанції у день розгляду справи, проте додаткових документів та доказів апелянтом так і не надано до апеляційного суду. Натомість надано до апеляційного суду клопотання про розгляд його апеляційної скарги без його участі. Що не підтверджує дійсну не можливість ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні у призначений судом першої інстанції час та дату, через перебування його на лікарняному.

Тому апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що керуючись ст. 268 КУпАП справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення(ст. 1 КУпАП).

Доводи апеляційної скарги, що письмові пояснення громадянина ОСОБА_2 не повинні бути взяті до уваги судом при розгляді цієї справи, оскільки суд його в судовому засіданні не допитував є безпідставними, оскільки допит свідків є правом, а не обов`язком суду, сторони по справі не заявляли клопотань про допит свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні. Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 узгоджуються з наявним відеозаписом на якому ОСОБА_2 пояснює працівникам поліції, що внаслідок ДТП відчув поштовх, а потім з ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 вийшов ОСОБА_1 , а тому у суду не виникає сумнівів щодо їх правдивості, крім того в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідка у своїх письмових поясненнях.

Доводи апеляційної скарги, що судом визначено правовий статус ОСОБА_2 як потерпілого, хоча у даній справі він фактично є свідком, не заслуговують на увагу, оскільки судом зазначено, що ОСОБА_2 є потерпілим саме при ДТП, а не у цьому провадженні, доводи апелянта ніяким чином не впливають на факт доведеності вини у скоєному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не є підставою для скасування або зміни постанови судді районного суду.

Під час апеляційного розгляду не встановлено недопустимість як доказу по справі письмових пояснень громадянина ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була обґрунтована і правомірна, оскільки він не керував транспортним засобом та у наявних матеріалах справи на відеозаписах не зафіксовано керування ним транспортним засобом є безпідставними і розцінюються апеляційним судом, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що твердження ОСОБА_1 спростовуються як письмовими поясненнями ОСОБА_2 так і наявним відеозаписом, у яких громадянин ОСОБА_2 чітко вказує, що після ДТП за кермом ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 був ОСОБА_1 , що підтверджує факт керування ОСОБА_1 ТЗ Ford MONDEO, днз НОМЕР_1 03.02.2024.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не ставиться під сумнів перебування його з ознаками алкогольного сп`яніння та свою відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з, за допомогою Алкотест Драгер 6820 та у медичному закладі КП "КБПД" ДОР.

Проте апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом, де ОСОБА_1 зазначає, що відмовляється від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі охорони здоров`я, а також іншими письмовими матеріалами справи у сукупності.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя