Справа №587/2436/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/474/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 587/2436/23 за апеляційною скаргою захисника ЯЦЕНКА Д. І. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11.09.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ЯЦЕНКО Д. І. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин вже був притягнутий до відповідальності постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.08.2023. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2 участі в розгляді справи не приймав, а захисник з постановою судді ознайомився тільки 14.12.2023 через ЄДРСР.

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 11.09.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 16.08.2023 о 22:20 старший солдат ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби був виявлений військовослужбовцями в/ч у складі підрозділу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Суми у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час воєнного стану, чим порушив вимоги ст. 11, 13, 16, 24 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП ОСОБА_2 , будучи неодноразово та своєчасно сповіщений у встановленому законом порядку про дату і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився та згідно повідомлення прикордонного загону з 21.09.2024 відсутній за місцем дислокації підрозділу, при цьому від його захисника Яценка Д. І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності сторін провадження, що не протирічить вимогам КУпАП.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній під час прийняття суддею рішення 11.09.2023, копію судового рішення не отримував, а його захисник із постановою ознайомився тільки 14.12.2023, то строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, оскільки цей строк пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП)

За змістом приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

16.08.2023 складено протокол серії КИС № 659 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за фактом того, що ОСОБА_2 16.08.2023 о 22:20 під час виконання обов`язків військової служби був виявлений військовослужбовцями в/ч у складі підрозділу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Суми в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час воєнного стану, чим порушив вимоги ст. 11, 13, 16, 24 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

05.09.2024 вказаний протокол про адміністративне правопорушення був направлений на розгляд до Сумського районного суду Сумської області та постановою суді від 11.09.2023 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн (судова справа № 587/2436/23).

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим, суддя суду першої інстанції послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії КИС № 659 від 16.08.2023; протокол про адміністративне затримання серії КИС № 660 від 16.08.2023; результат тестування ОСОБА_2 на алкоголь від 16.08.2023, який становить 0,9 проміле; акт огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор 505», результат 0,9 проміле.

Відповідно до принципу юридичної відповідальності «non bis in idem» особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Цей принцип закріплений в ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Вказаний принцип закріплений і на національному рівні, а саме положеннями ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: п. 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.08.2023 (судова справа № 591/7169/23) ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за те, що він 16.08.2023 о 22:20 у період воєнного стану виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння (постанова набрала законної сили 05.09.2023).

Зокрема, з матеріалів справи № 591/7169/23 вбачається, що 16.08.2023 відносно ОСОБА_2 складено протокол серії КИС № 659 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за фактом того, що він 16.08.2023 о 22:20 під час виконання обов`язків військової служби був виявлений військовослужбовцями в/ч у складі підрозділу ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Суми в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду під час воєнного стану, чим порушив вимоги ст. 11, 13, 16, 24 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, а доказами на підтвердження цих обставин суду було надано: протокол про адміністративне правопорушення серії КИС № 659 від 16.08.2023; протокол про адміністративне затримання серії КИС № 660 від 16.08.2023; результат тестування ОСОБА_2 на алкоголь від 16.08.2023, який становить 0,9 проміле; акт огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор 505», результат 0,9 проміле.

Враховуючи викладене, з метою з`ясування наявності умов, які не виключають (чи навпаки виключають) подвійне провадження, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на певну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи і у подальшому не призведуть до притягнення цієї особи до відповідальності двічі за одне й те, підлягають зіставлянню фактичні обставини адміністративних правопорушень у справах № 587/2436/23 та № 591/7169/23.

Так, поняття «те саме правопорушення» елемент idem принципу ne bis in idem у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суті, одних і тих самих фактів (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії», п. 82). В цьому рішенні ЄСПЛ встановив, що важливо було зосередитися на тих фактах справи, які складали сукупність конкретних фактичних обставин стосовно одного й того ж обвинуваченого, та були нерозривно пов`язані між собою у часі та просторі, наявність таких фактів мала бути доведена для засудження або порушення кримінальної справи (п. 84).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 16.06.2016 в справі «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v. Ukraine), заява № 44396/05) зазначив, що ст. 4 Протоколу № 7 необхідно розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, один і той самий час, та сама поведінка особи); констатував порушення ст. 4 Протоколу № 7 у зв`язку з притягненням особи до кримінальної відповідальності після накладення на неї адміністративного стягнення фактично за те саме діяння.

В даному випадку, рішення про накладення на ОСОБА_2 стягнення за ч. 3 ст. 172-20 як у справі про адміністративне правопорушення № 587/2436/23, так і у справі про адміністративне правопорушення № 591/7169/23 прийнято за одним і тим самим фактом перебування ОСОБА_2 16.08.2023 о 22:20 під час виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння. Більше того, висновок про винуватість ОСОБА_2 у кожній із наведених справ грунтується на одних і тих самих доказах.

З огляду на викладене, щоб не відбулося забороненого подвійного накладення стягнення, апеляційний суд приходить до переконання, що провадження в цій справі відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 8 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП через наявність за тим самим фактом щодо нього постанови суду про накладення адміністративного стягнення (постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.08.2023 у справі № 591/7169/23), у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ЯЦЕНКА Д. І. задовольнити.

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11.09.2023 відносно ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі відносно нього за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 8 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП через наявність за тим самим фактом постанови суду про накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов