ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульньої поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 25.07.2024 о 00 год.30 хв. в м. Житомирі, бульвар Тетерівський, 16 водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в найближчому медичному закладі водій відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 25.07.2024 віз своїх друзів і був зупинений працівниками поліції, оскільки керував т/з в комендантську годину. Пред`явив поліцейським документи, пояснив причину керувавння і останні висловили підозру про те, що він може перебувати у стані сп`яніння, оскільки почули запаз із салону. Він заперечив факт вживання і пояснив, що пасажири дійсно в нетверезому стані. Погодився на пропозицію пройти огляд на місці, однак на його вимогу надати сертифікат відповідност приладу йому було відмовлено, а тому він відмовився проходити оглд на місці та погодився проїхати до медичного закладу. В медичному закладі його оглянув лікар, не встановив жодної ознаки сп`яніння та запропонував пройти огляд на приладі, який також не мав сертифікату відповідності, що у нього викликало сумніви в коректност роботи приладу. Після чого, лікар запропонував йому здати сечу, але через фізіологічну неможливість не зміг її здати. При цьому, лікар не пропонував йому здати кров і склали висновок про те, що він відмовився від проходження огляду. У ссвою чергу в акті він зазначив, о від проходження оглду не відмовлявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді-камери поліцейського, додатково витребувати документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Порядок огляду водії на ста сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленя стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 та Інструкцією № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння від 09.11.2015 № 1452/735, а також "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведеня огляду з метою виявлення стані сп`яніння ...", затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушеня, у якому зазначає ознаки сп`яіння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд проведений із порушенням вважається недійсним.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під комендантської години, висловлено підозру про те, що останній перебуває в стані алкогольного сп`ніння і запропоновано пройти огляд на місці, на що водій погодився, за умови надання йому для ознаймлення сертифікату відповідності роботи приладу. Сертифікат був відсутній, а тому водій відмовився проходити огляд на місці та погодився його пройти в медичному закладі охорони здоров`я, куди останнього було доставлено. В медичному закладі ОСОБА_1 оглянув лікар, ознак алкогольноо сп`яніння не встановив і запропонував пройти огляд за допомогою приладу, однак сертифікат відповідності також був відсутній і не наданий для ознайомлення. ОСОБА_1 висловив сумнів у коректності роботи приладу, а тому останньому було запропоновано здати сечу, при цьому здачу крові останньому не було запропоновано. Через фізіологічні особливості, стресовий стан, ОСОБА_1 не зміг здати сечу, у зв`язку з цим було складено висновок лікарем про те, що останній відмовився від проходження огляду. При цьому, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся.

З дослідженого в судовому засіданні акту медичного огляду № 468 від 25.07.2024 у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння, рухова сфера, міміка, точні рухи - в нормі, запах алкоголю не виявлено.

Таким чином, результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та у висновку. Отже судом встановлено порушення п.п.13, 15 розділу 3 Інструкції. При цьому, згідно вказаної Інструкції лабораторним дослідженням для встановлення стану алкогольноо сп`яніння є забор крові, а не сечі, як того вимагав лікар в медичному закладі.

З огляду на наведене, вимога про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я лише з використанням вимірювальної техніки, без проведення лабораторної діагностики, є незаконною, оскільки порушує вимоги Інструкції, Порядку та положень ст. 266 КУпАП. Що у свою чергу тягне визнання недопустимим доказом висновок № 468 від 25.07.2024.

Крім того, кк вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.6 ст. 266 КУпАП, не залучено участь двох свідків.

В даному випадку стан сп`яніння водія не встановлено, відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння не зафіксовано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко