Провадження № 3/557/269/2024
Справа № 557/262/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., за участю секретаря судового засідання Довгалець Н.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Сауха Р.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції № 5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

05 лютого 2024 року о 02 годині 42 хвилин в Рівненській області Рівненський район с. Воскодави по вул. Молодіжна, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 316», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25 березня 2024 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Сауха Р.П. до канцелярії суду подано письмове клопотання про закриття провадження у справі, у якому останній просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи таке клопотання, захисник вказав на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, так як матеріалами справи жодним чином не підтверджено факту керування ОСОБА_1 05 лютого 2024 року о 02 годині 42 хвилина транспортним засобом «BMW 316», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зокрема, вказав, що останній не керував транспортним засобом, що підтверджується відеофіксацією правопорушення, на якому відсутній момент зупинки автомобіля. Також вказує, що відеозапис не є повним, безперервним та послідовним, захисник вважає, що такий слід визнати недопустимим доказом, оскільки останній отриманий з порушенням вимог закону.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Захисник адвокат Саух Р.П. у судовому засіданні вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності підзахисного, вказавши на те, що такий обізнаний щодо місця, часу та дати розгляду справи. Захисник зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає. При цьому, останній просив закрити провадження у даній справі з мотивів, які є аналогічними, викладеним у його письмовому клопотанні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що 05.02.2024 вона зустрілася з ОСОБА_1 , якого давно не бачила, який приїхав до неї, взяв з собою алкоголь і продукти харчування, та вони поїхали в с. Воскодави, де зупинилися на проїжджій частині на вулиці Молодіжній недалеко від будинку, де проживають. ОСОБА_1 запропонував випити, вони в автомобілі вживали алкоголь та слухали музику. Пізніше приїхали працівники поліції та почали витягувати їх з автомобіля. Алкоголь вживали всі в автомобілі, це було після комендантської години.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 05.02.2024 він зустрівся з ОСОБА_1 , якого давно не бачив, який приїхав до нього з дружиною, взяв з собою алкоголь і продукти харчування, вони закрили кафе, поїхали в с. Воскодави.

Вони зустрілися після 1 години ночі, розпивали алкоголь біля автомобіля і в автомобілі. Пізніше приїхали працівники поліції та почали стукати у вікно автомобіля та витягувати їх з автомобіля.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що їй зателефонувала дружина ОСОБА_1 , сказала, що чоловік приїхав у відпустку та запропонувала зустрітися. Вона приїхала в село, була у сестри. Коли вони зустрілися, вирішили вживати алкоголь в автомобілі, додому не пішли. Машина стояла, двигун не працював. пізніше приїхали працівники поліції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , про що у судовому засіданні ствердив захисник останнього, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується даними наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

- відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №280366 від 05.02.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.02.2024; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.02.2024 до Гощанської «БПЛ»;

- зобов`язанням щодо відсторонення від керування транспортним засобом від 05.02.2024 (з підписом ОСОБА_1 );

- копією постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №996319 від 05.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- довідкою інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Костюрець О.С., відповідно до якої в ОСОБА_1 станом на 06.02.2024 посвідчення водія дійсне, термін дії з 02.03.2023 по 02.03.2025. Права керування не позбавлений. Протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався;

- відеофіксацією правопорушення.

Суд не приймає до уваги твердження особи, яка притягується до відповідальності та його захисника, а також показання свідків, щодо того, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль був припаркований та останній лише перебував за кермом транспортного засобу, оскільки вони були спростовані в ході перегляду відеозапису події та заперечуються іншими наявними у справі доказами.

В судовому засіданні, судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що на відео зафіксовано, що водій ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу з увімкненим двигуном. Зокрема, останній підтвердив, що керував транспортним засобом «BMW 316», державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході розмови з поліцейськими, при цьому як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем при спілкуванні з працівниками поліції.

На переконання судді, доводи захисника про відсутність в матеріалах справи безперервного відеозапису та порушення правил відеофіксації суддею відхиляються з огляду на те що, відеозапис відносяться до обставин події за участю ОСОБА_1 та на відеозаписі зафіксовано обставини, зазначені у протоколі, тому такі відеофайли оцінюються у сукупності із дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Також при дослідженні матеріалів відеофіксації суддею установлено, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що у подальшому стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, у якому останнім зазначено ознаки алкогольного сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, докази, які долучені працівниками поліції до матеріалів справи є достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою.

Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, який притягається до адміністративної відповідальності за вказаною статтею вперше, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок UA0017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Пацко