пр. № 3/759/7211/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника Шоломіцького І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.09.2024 о 17 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Мрії, 3 в м. Києві, не був уважним, не зреагував на зміну дорожної обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Крім цього, ОСОБА_1 21.09.2024 о 17 годині 10 хвилин керував автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Мрії, 3 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 21.09.2024 о 17 годині 10 хвилин він керував автомобілем «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Мрії в м. Києві в напрямку станції метро «Святошино». Підїжджаючи до нерегульованого перехрестя, що неподалік буд № 3 по вул. Мрії побачив, що автомобіль «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 прискорив рух, маючи намір проїхати перехрестя, однак одразу різко загальмував, тому у нього не було можливості уникнути зіткнення. Вважає, що його вини у вказаному ДТП немає. Крім того, відмітив, що в автомобілі «Фольксваген» не були ввімкнені (не працювали) задні габаритні ліхтарі. Після вказаного ДТП він був у стресовому стані. Після приїзду працівники патрульної поліції вказали, що вбачають в нього ознаки спяніння та запропонували пройти огляд. Однак жодних ознак спяніння у нього не було.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134010 від 21.09.2024, в якому зазначено дату, час та місце вчинення ДТП, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП;

- схемою місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками ДТП та ними не оспорювалась, на якій зазначено місце вчинення ДТП, розташування автомобілів та їх пошкодження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких 21.09.2024 о 17 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 зупинилась перед пішоходним переходом, пропускаючи пішоходів, в цей час відчула удар в задню частину свого автомобіля.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то необхідно зазначити наступне.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 964647 від 21.09.2024 у ОСОБА_1 , після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення. Крім того в протоколі зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Крім того, вказані ознаки сп`яніння, що виявлені у ОСОБА_1 , зазначені у направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується копією постанови серії ЕНА № 3101657 від 21.09.2024 стосовно ОСОБА_1 , згідно якої ОСОБА_1 21.09.2024 керував транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса, за що на нього було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Відповідно до пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 водій транспортного засобу - автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, на вимогу поліцейського відмовився від огляду на стан спяніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи захисника про те, що у зв`язку із нероз`ясненням ОСОБА_1 ознак сп`яніння, вимога поліцейського про проходження огляду на стан спяніння є незаконною, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Крім того, вказаною Інструкцією передбачена процедура проходження огляду на стан сп`яніння, проте в жодному із пунктів вказаної Інструкції не вказано про необхідність розяснення таких ознак особі. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що і було зроблено працівниками патрульної поліції. Більше того, при вказівці працівників поліції ОСОБА_1 про таку ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, останній вказав, що згоден, що вживав алкоголь, однак огляд на стан сп`яніння проходити не буде (00: 09:40 хвилина відеозапису).

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», 2.5 «а», 13.1 ПДР України та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, одне із яких є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних правопорушень, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкцій частини 1 статті 130 та статті 124 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає більш суворе стягнення, тому суд вважає за можливе призначити стягнення, застосувавши санкцію даної статті.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить який становить 605 гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик