Номер провадження 33/816/247/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/12419/23 за апеляційною скаргою захисника РИБАЛКИ О. К. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Рибалки О. К.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат РИБАЛКА О. К. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки діями ОСОБА_2 не було завдано і не могло бути завдано шкоди фізичному або психологічному здоров`ю колишній дружині, рішення судді є необґрунтованим та належним чином не вмотивованим. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як на останньому судовому засіданні 02.10.2023 ОСОБА_2 не був присутній, одразу після отримання постанови звернувся до Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою отримання допомоги щодо оскарження постанови судді, але процедура призначення адвоката унеможливила своєчасну подачу апеляційної скарги.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 12.08.2023 о 16:00 за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме ображав, нецензурно висловлювався, чим спричинив психологічний тиск.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення; апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду; рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні від 28.01.2021 у справі «Кушнір проти України» ЄСПЛ, констатуючи порушення п. 1 ст. 1 Конвенції, зазначив, «…що право на доступу до суду передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли апеляційна скарга може бути подана у конкретно встановлений строк; заявник не був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки засідання проводилося на підставі письмових доводів сторін і, таким чином, без їхнього виклику; отже, заявник не знав зміст постанови, прийнятої за результатами розгляду його позову, у тому числі наведене судом обґрунтування; це означає, що він не зміг би оскаржити постанову своєчасно, не маючи її паперової копії…» (п. 30-32).

Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній в останньому судовому засіданні під час ухвалення суддею суду першої інстанції рішення, копію постанови відносно себе отримав 13.10.2023, а тільки 17.10.2023 йому було призначено адвоката Рибалку О. К., який 25.10.2023 ознайомився з матеріалами даної справи і 31.10.2023 звернувся з апеляційною скаргою, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Вислухавши доводи захисника Рибалки О. К., який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, відповідають матеріалам справи, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Рибалки О. К. про те, що правопорушення ОСОБА_2 не вчиняв, оскільки діями останнього не було і не могло бути завдано шкоди фізичному або психологічному здоров`ю колишньої дружини, то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення суддя суду першої інстанції у постанові послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_2 поза розумним сумнівом.

Так, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 911877 від 12.08.2023, суддя суду першої інстанції цілком правильно дійшов висновку, що ОСОБА_2 своїми діями завдав шкоди психічному здоров`ю колишній дружині ОСОБА_3 , що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , яка в суді першої інстанції пояснила, що 12.08.2023 вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_2 і почула, що її кличе син, так як прийшов ОСОБА_2 , стукав в вікно дуже гучно. Коли він приходить, то постійно стукає у вікно чимось металевим чи кулаком. Син ОСОБА_4 боїться його. В подальшому вона вийшла на вулицю, запитала чого він прийшов. У відповідь ОСОБА_2 почав кричати, виражатися нецензурною лайкою, ображати та погрожувати, тому вона почала тікати від нього та викликала поліцію;

- двома обмежувальними приписами щодо вчинення ОСОБА_2 дій психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_3 ;

- аналогічними поясненнями ОСОБА_2 ;

- висновком амбулаторної судової психіатричної експертизи № 768 від 18.09.2024, згідно якої на час вчинення адміністративного правопорушення 12.08.2024 ОСОБА_2 , хоч і виявляв ознаки хронічного психічного захворювання, але міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- показаннями в апеляційному суді експерта ОСОБА_5 .

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство згідно ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Здійснена апеляційним судом перевірка і аналіз зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, внаслідок чого доводи апеляційної скарги з цих підстав на увагу не заслуговують і є безпідставними.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн на переконання апеляційного суду відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам справи та не потягне за собою порушення засад виваженості, перебуває у справедливому співвідношенні із характером вчиненого і особою порушника, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, тому вид і розмір призначеного ОСОБА_2 стягнення є необхідним й достатнім для його виховання та досягнення мети цього стягнення у виді запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, що у свою чергу вказує на обґрунтованість накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику РИБАЛЦІ О. К. строк на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2023.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2023 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника РИБАЛКИ О. К. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов