Справа № 366/1636/24
Провадження № 3/366/1297/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

І. Формулювання звинувачення, визнаного судом недоведеним.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043974 від 26.05.2024, по суті правопорушення зазначено таке:

26.05.2024 року о 14 год. 30 хв. в с. Заруддя по вул. Польова, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції в результаті чого допустив наїзд на автомобіль ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043975 від 26.05.2024, по суті правопорушення зазначено таке:

26.05.2024 року о 14 год. 30 хв. в с. Заруддя по вул. Польова, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA д.н.з. НОМЕР_1 , був причетний до ДТП та залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183665 від 26.05.2024, по суті правопорушення зазначено таке:

26.05.2024 року о 14 год. 30 хв. в с. Заруддя по вул. Польова, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Рух справи

03.06.2024 справа надійшла до суду. Судове засідання з розгляду справ призначене на 26.06.2024.

26.06.2024:

справи об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер справи 366/1636/24 (№ провадження 3/366/1297/24).

У справі призначено транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України і на вирішення якої постановлено питання:

«Чи характерні механічні пошкодження на автомобілі марки TOYOTA LAND CRUISER з реєстраційним номером НОМЕР_1 пошкодженням на автомобілі марки ЗАЗ LANOS з реєстраційним номером НОМЕР_2 , при контактуванні між собою?»

25.07.2024 задоволено клопотання судового експерта: учасників справи зобов`язано надати на дослідження експерту належні їм транспортні засоби.

16.09.2024 від експертної установи до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, у зв?язку з тим, що транспортні засоби сторін у справі на дослідження експерту не надані.

У зв`язку з викладеним, у справі призначено судове засідання на 14.10.2024, яке відкладене на 24.10.2024 та 19.11.2024.

ІІІ. Позиції сторін

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Башинська О.П. у судове засідання не з`явились. Захисник направила до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та просила закрити провадження у справі, у зв?язку з тим, що експертиза не проведена, потерпілий у судові засідання не з`являється, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2 у судові засідання, призначені на 14.10.2024, 24.10.2024 та 19.11.2024 не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суддя звертає увагу, що потерпілий викликався до суду для з`ясування обставин, за яких неможливо провести судову експертизу.

Щодо неодноразової неявки потерпілого, суддя зазначає таке.

ОСОБА_2 достовірно знає про те, що є учасником справи. Він був присутній у судовому засіданні 26.06.2024, коли вирішувалось питання про призначення експертизи, результати якої, з огляду на те, що він є потерпілим, матимуть для нього позитивне значення (у разі підтвердження факту контактування автомобілів). Він, за неодноразовими викликами до суду для з`ясування обставин неможливості провести призначену експертизу, не прибув.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Також, у справі «Каракуця проти України» у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До аналогічних висновків прийшов Другий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 06.06.2023 у справі № 953/375/23.

З огляду на викладене, неприбуття у судове засідання для розгляду справи потерпілого, не є перешкодою для розгляду справи без його участі.

IV. Оцінка судді

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Окремо строк розгляду справ за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП не визначений ст. 38 КУпАП, тому такий строк є загальним та становить 3 місяці з дня вчинення правопорушення.

Станом на час розгляду справи строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП закінчився, про що слід зазначити таке.

У відповідності до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За приписом ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 07.02.2018 року по справі №910/18319/16, в рішенні Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, дійшов висновку про те, що з правового аналізу положень КУпАП вбачається, що застосування положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП) можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В пункті 33 Постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі № 927/120/18 від 16.08.2019 року Касаційний господарський суд вважає, що прийняття ним судового рішення в даній справі № 927/120/18 не свідчить про відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду від 07.02.2018 у справи № 910/18319/16 та рішенні Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, оскільки останні приймалися, як випливає з їх змісту, за фактично-доказової бази, відмінної від тієї, яка має місце в даній справі, що зумовлювало лише певну зовнішню схожість відповідних справ, але не свідчило про подібність правовідносин у них.

Відтак, обставина закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення.

У клопотанні про закриття провадження у справі, захисник ОСОБА_1 , адвокат Башинська О.П. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, у разі встановлення за результатами розгляду справи в діях особи події і складу інкримінованого їй правопорушення, така особа визнається винуватою у її вчиненні, про те, справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, у разі встановлення відсутності в діях особи події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Строк притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП положеннями ст. 38 КУпАП встановлено в один рік з дня вчинення правопорушення, тому такий строк не закінчився.

В обґрунтування вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи долучено такі докази:

Протоколи про адміністративні правопорушення;

Письмові пояснення ОСОБА_3 від 26.05.2024, які зводяться до того, що 26.05.2024 близько 12 год. 30 хв. він поставив свій автомобіль марки ЗАЗ Ланос біля господарства № 27 по вул. Польова в с. Заруддя, після чого пішов у власних справах. Близько 14 год. 30 хв. він вийшов та побачив пошкодження заднього бампера, запідозрив у цьому ОСОБА_1 та пішов до його подвір`я, в якому знаходився автомобіль Тойота, на якому був пошкоджений передній бампер. Стосовно ДТП ОСОБА_1 нічого ОСОБА_3 не пояснив.

Письмові пояснення ОСОБА_4 від 26.05.2024, які зводяться до того, що він є сином потерпілого ОСОБА_3 26.05.2024, приблизно о 14 год. 30 хв. він помітив, що біля автомобіля його сина перебуває автомобіль марки Тойота, в салоні якого знаходиться ОСОБА_1 , який сигналив та газував, перебуваючи при цьому в нетверезому стані. Після цього свідок зателефонував потерпілому який знаходився в будинку. Після цього син вийшов на двір та побачив пошкодження на задньому бампері свого автомобіля, а автомобіль ОСОБА_1 перебував на його подвір`ї. Про Факт ДТП у поясненні свідка нічого не зазначено (бачив такий факт чи взагалі бачив рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 )

Оптичний диск з матеріалами відеозапису, який розпочинається з того, що поліцейські приїжджають на місце ДТП, спілкуються з потерпілим, який розповідає обставини виявлення пошкодження. Після цього відображено фрагменти складення матеріалів справи (отримання письмових пояснень, схеми ДТП).

В подальшому на відеозаписі видно, як працівники поліції приходять на подвір`я ОСОБА_1 , на території якого знаходиться припаркований автомобіль Тойота та запитують його про те, чи він причетний до ДТП, на що ОСОБА_1 категорично заперечує. Працівник поліції оглядає бампер автомобіля Тойота та говорить, що він є свіжо викрашений.

З огляду на встановлені обставини справи, суддя приходить до таких висновків.

У справах про адміністративні правопорушення за ст. 124, ст. 122-4 та ст. 130 КУпАП, крім інших, підлягає доказуванню факт керування особою транспортним засобом. Відсутність доведення такого факту виключає об`єктивну сторону таких правопорушень.

Свою причетність до вчинення будь-якого з числа зазначених правопорушень ОСОБА_1 заперечує.

При цьому, жоден з наданих доказів не свідчить про те, що саме ОСОБА_1 допустив наїзд на припаркований автомобіль потерпілого ОСОБА_3 та зник з місця пригоди.

Надані матеріали відеозапису не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Письмові пояснення потерпілого та свідка зводяться до того, що ОСОБА_1 лише перебував в салоні свого автомобіля поряд з автомобілем ОСОБА_3 та сигналив і газував ним, однак ці пояснення не містять відомостей, що в подальшому ОСОБА_1 розпочав рух, здійснив ДТП і зник з місця пригоди.

Не містять ці пояснення навіть тих обставин, що свідок чи потерпілий чули звук наїзду одного транспортного засобу на інший.

З метою встановлення факту контактування автомобілями потерпілого та ОСОБА_1 , судом поставлено на оголошення сторонам питання про проведення експертизи, проти чого не заперечували учасники справи і така експертиза призначена судом.

Висновок експертизи мав надати відповідь на питання про те, чи характерні механічні пошкодження на автомобілі марки TOYOTA LAND CRUISER з реєстраційним номером НОМЕР_1 пошкодженням на автомобілі марки ЗАЗ LANOS з реєстраційним номером НОМЕР_2 , при контактуванні між собою?

Однак, ця експертиза не проведена, при чому, як стверджує сторона захисту, ОСОБА_1 вживав всіх заходів щодо її проведення, а потерпілий, після повернення експертизи без виконання жодного разу не прибув до суду для спростування доводів сторони захисту стосовно причин не проведення експертизи.

Відтак, суддею вжито всіх заходів щодо встановлення фактичних обставин справи, досліджено всі надані докази, однак, результат їх дослідження ставить під обґрунтований сумнів те, що 26.05.2024, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем, допустив наїзд на автомобіль ОСОБА_3 , після чого з ник з місця пригоди.

Наданими доказами не вбачається факту причетності ОСОБА_1 як водія транспортного засобу до інкримінованих йому правопорушень.

Щодо ст. 130 КУпАП, то суддя зазначає, що оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем є недоведеним, це виключає об`єктивну сторону згаданого правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Враховуючи недоведеність наданими доказами причетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованих йому правопорушень, суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року).

З наведеного слідує, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватись долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин інкримінованої протиправної поведінки правопорушника, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки у цьому провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 40, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, закривши провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Суддя Н.П. Слободян