ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 Справа №607/24252/24 Провадження №3/607/9930/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980006 від 01.11.2024, ОСОБА_1 01.11.2024 перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 , враховуючи повторність, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вище перелічених порушень.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980006 від 01.11.2024, у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, наявний лише рапорт помічника чергового відділення поліції від 01.11.2024.

В наданих суду матеріалах немає прямих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Свідків даної події, окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не доведена.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №980006 від 01.11.2024 зазначено про те, що ОСОБА_1 притягався за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим його дії кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Однак, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню, передбаченому частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Тому, в його діях відсутня повторність вчинення домашнього насильства.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 173-2, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. Я. Стельмащук