Код суду 233 № 233/3361/24
П О С Т А Н О В А

11 липня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 08 червня 2024 року о 10:00 год., у м. Костянтинівка по вул. Європейська біля будинку № 31, керував транспортним засобом ВАЗ 210934-20, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Костянтинівка відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання захисник Єфанов І.Д. надав клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з підстав зазначених в клопотанні.

У судовому засіданні досліджені такі наявні в матеріалах справи докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №799179 від 08 червня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 , 08 червня 2024 року о 10:00 год., у м. Костянтинівка по вул. Європейська біля будинку № 31, керував транспортним засобом ВАЗ 210934-20, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звуженні зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Костянтинівка відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 червня 2024 року;

- довідку Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2341767 від 08 червня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП ;

-акт прийому-передачі транспортних засобів від 08 червня 2024 року;

- відеозапис від 07 червня 2024 року (файл з назвою ОСОБА_2 07.06.2024 130), яким зафіксовано діалог працівника поліції з ОСОБА_1 , пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Наявність жодного транспортного засобу, який міг бути зупиненими працівниками поліції не зафіксовано.

Дослідивши всі надані суду матеріали справи та надавши їм оцінку, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - є факт керування транспортним засобом особою, що перебуває у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля транспортному засобі не доводить факт керування транспортним засобом.

Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і момент зупинки його працівниками поліції в процесі руху. Відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить відомостей, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 210934-20, номерний знак НОМЕР_2 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відсутність належних і допустимих доказів у даній справі про адміністративне правопорушення, свідчать про недоведеність у судовому засіданні складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановивши під час судового розгляду порушення зі сторони працівників поліції щодо виявлення та документування факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не входить в дослідження та надання оцінки іншим доводам сторони захисту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя