Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1489/24
Єдиний унікальний №733/2234/24
Постанова

Іменем України

24 жовтня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.,

за участю секретаря Щур О.П.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 184736 від 27 вересня 2024 року встановлено, що 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки під час перевірки в помешканні була брудна постільна білизна, дитячий одяг, не було свіжоприготованої страви, також відсутні необхідні продукти харчування, яке вчинила повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 10).

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. 184КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно неї за ч. 2 ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як факт вчинення адмінправопорушення, вказаного в протоколі серії ВАД № 184736 від 27 вересня 2024 року не підтверджується відповідними доказами.

Так, у вищевказаному протоколі про адмінправопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП вказано, що остання 27 вересня 2024 року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої дитини доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки під час перевірки в помешканні була брудна постільна білизна, дитячий одяг, не було свіжоприготованої страви, також відсутні необхідні продукти харчування, яке вчинила повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає адмінвідповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 150 СК України, 1. батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, Прилуцьким РВП ГУНП в Чернігівській області надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 184736 від 27 вересня 2024 року (а.с. 2); відеозапис вчинення правопорушення (а.с. 8); копію постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області № 733/1539/24 від 08 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с. 3-5).

Але з матеріалів справи, а саме відеозапису фіксації правопорушення, не видно тих обставин, які вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 184736 від 27 вересня 2024 року, наявність брудної постільної білизни, брудного дитячого одягу та відсутність свіжоприготовленої страви, продуктів харчування.

А тому судом встановлено відсутність належних та допустимих доказів.

Зазначені у протоколі відомості не відповідають вимогам як ст. 256, так і ч. 2 ст.184 КУпАП, які передбачають наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду справи судом, при цьому обов`язок з`ясування фактів не може перекладатися на суд, адже протокол має бути належним чином оформленим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті, що узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка звертає увагу на роль національних судів щодо організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»). ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження. Тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти, поліцейський має довести, що вони дійсно мали місце.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як видно з матеріалів справи про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, належні докази на підтвердження вини останньої в матеріалах справи про адмінправопорушення відсутні, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В зв`язку з чим суд вважає адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП провадженням закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП суд вважає закрити та судовий збір у справі про адміністративне правопорушення віднести на рахунок держави.

На основі викладеного, керуючись ст.ст.22, 38,40-1, ч. 2 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284, КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня винесення.

Суддя Т. В. Карапиш