П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ№ 127/29381/24
16 жовтня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла відВідділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч 1 ст. 184 КУпАП

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.08.2024, близько 20:00 год., в АДРЕСА_3 , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого не виконувала свої батьківські обов`язки, оскільки дитина була голодна та одягнена в брудний одяг. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП при розгляді даної справи присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Нормами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №151485 від 22.08.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 22.08.2024, ОСОБА_1 від 23.08.2024, копією довідки КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №1625 від 22.08.2024, рапортами інспектора з ПОГ СВГ відділення поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Богдана Котляра від 22.08.2024 та від 16.09.2024.

Виходячи з наведеного, суд визнає ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд бере до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір у розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 26, 184, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд

п о с т н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя: