ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1660/24 Справа № 209/3486/24 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Полтавченка О.А., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Поталвченка Олега Анатолійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано виним за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого та ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з конфіскацією предметів торгівлі, а саме: 3 (три) поліетиленові пакети, опечатані паперовою биркою, з алкогольними напоями загальним об`ємом 48,5 л, вилучених у ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , в магазині «Beer House», що знаходяться на зберіганні в ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 334.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 06.05.2024 року о 18.15 год. у м.Кам`янське по вул. Воїнів-афганців, 18А, в магазині «Beer House», здійснював реалізацію алкогольних напоїв без ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції як незаконної, необґрунтованої та постановленої з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 214521 від 06.05.2024 має суттєві недоліки, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч.1 ст. 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною.

У протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито та не описано зміст об`єктивної сторони правопорушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Також вказує, що суть викладеного правопорушення не містить посилання на докази про систематичний характер здійснення реалізації алкогольних напоїв, як на одну із ознак господарської діяльності, виходячи зі змісту ст. 19 Господарського кодексу України.

Відсутні також обґрунтування порушення ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме кому саме збував, у якій кількості, скільки разів ОСОБА_1 здійснив реалізацію алкогольних напоїв, також не вказано жодного свідка, який би міг підтвердити факт продажу.

При цьому санкція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає накладення штрафу разом з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, проте у матеріалах справи відсутні дані про гроші, отримані від реалізації, які повинні бути вилучені у правопорушника. Сам акт зберігання алкогольних напоїв, без мети отримання прибутку, не узгоджується з диспозицією ч.1 ст. 164 КУпАП.

Захисник вказує, що відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності.

Однак до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку; відсутні прізвища та адреси свідків, які б могли підтвердити обставини, вказані у протоколі.

Враховуючи викладене, захисник просить постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.05.2024 скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та повернути ОСОБА_1 вилучені у нього алкогольні напоі загальним об`ємом 48,5 л, вилучених у ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , в магазині «Beer House», що знаходяться на зберіганні в ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 334.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, але захисник вважав за можливе розглянути справу за відсутності підзахисного. Отже за наведених обставин, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Полтавченко О.А. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та повернути останньому вилучене у нього співробітниками поліції майно.

Додатково пояснив, що приміщення магазину «Beer House», розташованого за адресою: м. Кам`янське по вул. Воїнів-афганців, 18А, на той час використовувалося суто як складське приміщення, а не для здійснення торгівлі алкогольними напоями.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол серії ВАД № 214521 від 06.05.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , протоколом огляду від 06.05.2024 року, копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, листом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: м.Кам`янське, вул. Воїнів-афганців, 18А, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів від 06.05.2024 року.

Судом апеляційної інстанції вказані докази були перевірені та досліджені.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №214521 від 06.05.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1) вбачається, що о 18.15 годин 06.05.2024 ОСОБА_1 у приміщенні магазину Beer House, розташованого за адресою: вул. Воїнів Афганців, 18-А в м. Кам`янське, здійснював провадження господарської діяльності, а саме реалізацію алкогольних напоїв, без ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. В протоколі зазначено, що у присутності понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проведеного особистий огляд та огляд речей, передбачені ст. 264 КУпАП, що були у ОСОБА_2 , та згідно зі ст. 265 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання, відповідно до протоколу огляду.

Пояснення ОСОБА_1 викладені на окремому аркуші. Протокол підписаний останнім та його копію ним отримано.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 06.05.2024, він пояснив, що являється ФОП та має магазини, у яких реалізуються алкогольні напої. За адресою по вул. Воїнав Афганців, 18-А розташований магазин Beer House, де реалізуються алкогольні напої та пиво на розлив. Ліцензію на провадження даного виду господарської діяльності він отримав 08.02.2024, яка дійсна до 16.01.2025. Останню проплату оформив 16.04.2024. Про те, що ліцензія № 2400124, згдіно якої у магазині реалізовувались алкогольні напої анульована, податковою службою його не попереджено (а.с.2).

Відповідно до протоколу огляду від 06.05.2024, було проведено огляд магазину Beer House, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що в магазині реалізовують спиртні напої алкогольне пиво, слабоалкогольні напої, без ліцензії на право ведення господарської діяльності такого виду. Під час огляду виявлено та вилучено алкогольні напої, у протоколі зазначено їх назву, кількість та об`єм (а.с.3).

В матеріалах справи наявна копія Ліценції на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 2400124, видана суб`єкту господарювання: фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 . Термін дії ліцензії з 16.02.2024 до 16.01.2025. У відмітках про поточні сплати за ліцензію зазначено, що платіжним дорученням від 05.10.2024 сплачено за період з 16.01.2024 до 16.04.2024; платіжним дорученням від 04.04.2024 сплачено за період з 16.04.2024 до 16.07.2024 (а.с.4).

Відповідно до Ліценції на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2402695, виданої суб`єкту господарювання: фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 , термін дії ліцензії з 21.05.2024 до 21.05.2025. У відмітках про поточні сплати за ліцензію зазначено, що платіжним дорученням від 07.05.2024 сплачено за період з 21.05.2024 до 21.08.2024 (а.с.5-6).

Відповідно до повідомлення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.04.2024 № 19569/5/04-36-09-04-12 (а.с.7), ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 2400124 ФОП ОСОБА_1 анульована.

Згдіно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, № ВАД 214521 від 06.05.2024, ст. ДОП СП ВП № 1 капітаном поліції Байдун Я.Ю. 10.05.2024 було в приміщенні магазину Beer House по вул. Воїнів Афганців, 18-А, вилучено у ОСОБА_6 алкогольні напої загальним об`ємом 48,5 літрів (а.с.8).

Згідно диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини, що регулюються у сфері господарської діяльності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Натомість, ні протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД№ 214521 від 06.05.2024, ні інші долучені до матеріалів справи письмові докази, не підтверджують провадження ОСОБА_1 господарської діяльності 06.05.2024, а саме факту продажу ним алкогольних напоїв у зазначений час та отримання в результаті такого продажу прибутку.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що посадовою особою органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме не зазначено, кому ОСОБА_1 здійснював продаж алкогольних напоїв у період, коли у нього була відсутня ліцензія на провадження такого роду діяльності; не вказано, що продаж мав систематичний характер та був факт отримання прибутку. У зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати додаткові докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язківку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Полтавченка О.А. підлягає задоволенню, постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 травня 2024 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу огляду від 06.05.2024 предмети торгівлі, які відповідно до квитанції № 334 про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №1 знаходяться на зберіганні у відділенні поліції №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО