Справа №592/8566/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/816/356/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/8566/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Лопаткіна О. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки він був спровокований поліцейським ОСОБА_5 , який після складання протоколу о 03:34 11.06.2023 не відсторонив його від керування т/з, він у присутності поліції мав можливість сісти за кермо т/з та продовжити рух, після чого одразу повторно був зупинений поліцейськими, які склали відносно нього другий протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, він не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння, на пропозицію поліцейського поїхати в заклад охорони здоров`я відмовився, тому його дії необхідно кваліфікувати за п. 2.5 ПДР. При цьому поліцейські проігнорували його неодноразову вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, відомості щодо калібрування Драгера.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2023 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 11.06.2023 о 05:44 в м. Суми по пров. Чугуївському поблизу буд. № 7 ОСОБА_1 керував т/з Subaru Forester, р. н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки т/з зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду позитивний 0,73 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Лопаткіна О. А., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали даної справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046971 від 11.06.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_6 (інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Сумській області), згідно яких 11.06.2023 він ніс службу у складі екіпажу з ОСОБА_7 . Йому зателефонував командир роти ОСОБА_5 та повідомив, що можливо буде рухатись т/з, водій якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння, щоб звучало прізвище водія він не пам`ятає. Вони спустились до річки, побачили т/з та виїхали вгору. Через деякий час побачили, як автомобіль почав рухатись і вони зупинили його. До цього ОСОБА_1 додому доставляв командир, але водій повідомив, що йому все рівно на протоколи, він кожного дня купається і все одно поїде плавати. На їх вимогу ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці та погодився з його результатом, але підписувати документи відмовився. ОСОБА_1 пропонували прослідувати до закладу охорони здоров`я, але останній також відмовився та повідомив, що згоден з результатом огляду, тому протокол був складений за порушення вимог п. 2.9а ПДР. Він телефонував командиру роти, щоб визначитись, за яким пунктом складати протокол. На місце складання протоколу під`їжджав заступник командира роти, привозив камери, оскільки на їхніх камерах були розрядженні батареї;

- показаннями свідка ОСОБА_5 (командир роти № 3 батальйону № 1 УПП в Сумській області, згідно яких за годину до того, як ОСОБА_1 було зупинено на пров. Чугуївському, він склав відносно нього протокол на вул. Іллінській. Ним було прийнято рішення відігнати автомобіль до місця мешкання ОСОБА_1 , оскільки евакуатор за викликом приїхати відмовився і у нього були підстави вважати, що останній продовжить рух. ОСОБА_1 написав розписку про те, що не буде керувати т/з, однак на словах сказав, що все одно буде їхати на річку плавати і йому все рівно скільки екіпажів буде та скільки протоколів буде складено. ОСОБА_6 йому телефонував у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 усно погодився з результатом огляду, але підписувати документи відмовився і він дав йому пораду щодо складання протоколу. На місце складання протоколу не під`їжджав. Він повідомив екіпажам, які патрулювали квадрат про те, що можливо буди їхати автомобіль, за кермом якого перебуває водій в стані алкогольного сп`яніння;

- роздруківкою показника огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, результат тесту - 0,73 проміле (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті огляду на стан сп`яніння, показник - 0,73 проміле (а. с. 3);

- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки т/з під керування ОСОБА_1 , встановлення його особи, виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння щодо водія ОСОБА_1 , проходження ним на місці зупинки т/з такого огляду за допомогою газоаналізатора Драгер, згода водія результатом огляду, роз`яснення йому прав, а також складання відповідного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 (а. с. 7).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з із відео фіксацією подій правопорушення та із застосуванням спеціального технічного засобу, що повністю відповідає імперативним вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.9 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).

Відеозапис події правопорушення є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою, а засвідчує, що у даній справі всупереч доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проходження огляду водієм на стан сп`яніння, тому керування т/з ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в порушення імперативних приписів п. 2.9а ПДР цілком логічно завершилось складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні цього протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси ОСОБА_1 як учасника дорожнього руху.

Здійснена апеляційним судом перевірка і аналіз зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_1 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, внаслідок чого доводи апеляційної скарги з цих підстав на увагу не заслуговують і є безпідставними.

Так, як убачається з відеозаписів з технічних засобів поліцейських т/з Subaru Forester, р. н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 здійснює рух на перехресті та зупиняється. Після зупинки до нього під`їжджає патрульний автомобіль і на запитання поліцейського водій ОСОБА_1 повідомляє, що він не їде, а стоїть. Також повідомляє, що за годину до цього він вже проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння і відносно нього вже складали матеріали. Командиру роти патрульної поліції він пояснював свою ситуацію про те, що кожного дня він їздить плавати на річку і просив цього поліцейського п`ять хвилин не виставляти патруль. На пропозицію поліцейського ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результат тесту - 0,73 проміле, на що ОСОБА_1 зазначив, що результат вже на 0,2 проміле менше ніж минулого разу. Спочатку ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду і на пропозицію поліцейських пройти огляд в закладі охорони здоров`я зазначив, щоб поліцейські діяли згідно закону. ОСОБА_1 пояснив, що не згоден з рухом т/з і що він керував т/з, коли його зупинили поліцейські. З іншим погодився, вказавши, що якщо прилад сертифікований та відкалібрований, то він погоджується з його показником. Підписувати чек Драгеру відмовився, пояснюючи, що погоджується з усім, але не згоден з процедурою, зокрема з тим, що поліцейські під`їхали до припаркованого автомобіля. Їхати в заклад охорони здоров`я сенсу не бачить, оскільки продув прилад та згоден з його результатом.

Такі дії водія ОСОБА_1 цілком вірно були розцінені як поліцейськими спочатку, так і суддею суду першої інстанції в подальшому як згода з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, тобто порушення ОСОБА_1 саме вимог п. 2.9а ПДР, а не недотримання ним вимог п. 2.5 ПДР, тому доводи його апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Є голослівними і не підлягають задоволенню і твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про ігнорування поліцейськими його неодноразової вимоги надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, відомості щодо калібрування Драгера, оскільки вони суперечать дослідженим в суді доказам, наведеним вище.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про провокацію поліцейських на вчинення ним правопорушень, надавши йому можливість після складання першого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП продовжити рух т/з, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Необхідно зауважити, що КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство, натомість ЄСПЛ у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій поліцейських від провокації до вчинення правопорушення.

Так, для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів є ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням вимог рівності та змагальності сторін. Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення правопорушення, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008). Під пасивною поведінкою ЄСПЛ розуміє відсутність будь-яких активних дій, які б спонукали потенційного підозрюваного вчинити правопорушення.

Таким чином, у разі виявлення за матеріалами провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із наданого поліцейськими відеозапису до суду та показань свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не убачається, що відносно водія ОСОБА_1 була вчинена провокація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки навпаки після складення відносно ОСОБА_1 першого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він був відсторонений від керування т/з і його було доставлено додому безпосередньо інспектором УПП ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_1 наполягав на тому, що він все одно буде їхати на річку плавати і йому все рівно скільки екіпажів поліції буде та скільки протоколів відносно нього буде складено, що також свідчить про відсутність провокації з боку поліцейських.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов