Провадження № 3/522/6159/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №113694 від 11.07.2024 р. вбачається, що 10.07.2024 р. о 23:52 год. в м.Одеса вул.Посмітного, 2, водій передав керування транспортного засобу Audi A4 д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який в м.Одесі вул.Посмітного, керував транспортний засобом Audi A4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9 г Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 співробітника поліції кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В судовому засіданні пояснив, що дав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортний засіб Audi A4 ще в червні цього року, у зв`язку із тим, що останній хотів купити вказаний транспортний засіб у нього. З червня 2024 р. ОСОБА_2 користувався транспортним засобом Audi A4 на постійній основі та повністю перебував у володінні останнього. В момент події, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в автомобілі спав та прокинувся від того, що ОСОБА_3 його штовхає, у зв`язку із тим, що їх зупинила поліція.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , яка дала показання по справі в якості свідка.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження складу правопорушення в діях ОСОБА_1 до суду було надано та досліджено у судовому засіданні наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення АБА №113694 від 11.07.2024 р., довідку про отримання особою посвідчення водія, довідку про відсутності повторності вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписи із нагрудних камер поліцейських із місця події.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , транспортний засіб Audi A4 ще в червні цього року, у зв`язку із тим, що останній хотів купити вказаний транспортний засіб у нього. З червня 2024 р. ОСОБА_2 користувався транспортним засобом Audi A4 на постійній основі та повністю перебував у володінні останнього. В момент події, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в автомобілі спав та прокинувся від того, що ОСОБА_3 його штовхає, у зв`язку із тим, що їх зупинила поліція.

В судовому засіданні було допитано ОСОБА_4 , яку було допитано в якості свідка. ОСОБА_4 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань, та за відмову від дачі показів, та пояснила наступне: 10.07.2024 р. було день народження у її подруги, ОСОБА_2 приїхав на день народження на автомобілі ОСОБА_1 , а саме на Audi A4. На святі вона із ОСОБА_2 відпочивали, а ОСОБА_1 пішов спати у вказаний автомобіль, так як втомився після потягу. Пізніше, водій ОСОБА_2 сів у автомобіль та поїхав до готелю разом із ОСОБА_1 , який там спав. Водій ОСОБА_2 користувався автомобілем ОСОБА_1 на постійній основі приблизно менше року.

Згідно п.2.9 г Правил дорожнього руху, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 зі змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, невідсторонення водія від керування тощо.

Згідно абз. 5 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 із змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння (ч.1 ст.130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан, тобто для притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення такої заборони, необхідно встановити, що особа була обізнана про стан алкогольного сп`яніння особи, якій передав керування автомобілем.

Тобто, для настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у даному випадку необхідно встановити наявність таких обставин: особа повинна мати право користування транспортним засобом (власник, інший законний користувач), їй повинно бути достовірно відомо, що вона передає керування особі, яка перебуває в стані сп`яніння, і особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння.

Транспортний засіб Audi A4 у водія ОСОБА_2 перебував у постійному володінні та користуванні з липня 2024 р., в тому числі і на момент події. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом Audi A4 д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 . Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не передавав керування транспортним засобом Audi A4 водію ОСОБА_2 відповідно до обставин викладених в протоколі, оскільки транспортний засіб вже перебував у користуванні ОСОБА_2 . Окрім цього, ОСОБА_1 спав у транспортному засобі, та не був обізнаний у діях водія ОСОБА_2 та про наявність у нього стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідка, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме щодо передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, суд звертає увагу, що із відеозаписів із нагрудної камери поліцейських, фіксування відбувалось 10.07.2024 р., вбачається, що о 00:17:16 год. ОСОБА_2 пройшов огляд на стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер; о 00:17:37 год. поліцейський запитав у ОСОБА_2 чи згодний він із результатом огляду за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_2 на запитання поліцейського відповів, що не згодний; о 00:18:09 год. ОСОБА_2 повторно повторив, що не згодний з результатом огляду на допомогою приладу Драгер.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015№ 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок).

Згідно п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п. п. 6, 7, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З вищевказаних норм законодавства випливає, що у разі коли особа не згодна із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено за допомогою спеціального технічного приладу на місці, поліцейський повинен забезпечити проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Якщо особа, яка не згодна із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено за допомогою спеціального технічного приладу на місці, відмовилась їхати до медичного закладу для проходження огляду, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, що відповідно повинен відобразити у фабулі правопорушення.

Отже обов`язковою складовою, при встановленні порушення особою п. 2.9 г ПДР є перебування особи, якій було передано керування, у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час в матеріалах справи відсутня роздруківка із приладу Драгер щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , при цьому суд звертає увагу на те, що із відеозапису із нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_2 був не згодний із результатом огляду на стан сп`яніння, який було здійснено за допомогою приладу Драгер. На даний час постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має. З огляду на викладене суд взагалі позбавлений можливості впевнитись в тому, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Керуючись ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Донцов Д.Ю.