Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2887/24
Провадження № 3/376/993/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І. Г. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

13.09.2024 р. о 14год. до 10хв., знаходячись в громадському місці , в приміщенні Сквирського ВДВС, ОСОБА_1 , висловлювався брутальною лайкою в адресу ОСОБА_2 та гучно кричав і погрожував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, оскільки вважає, що обставини зазначені в протоколі не відповідають дійсності, заперечував висловлювання грубою нецензурною лакою, в той же час не спростоував обставин при яких він висловлював погрози та голосно звертався до працівників ВДВС.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 , пояснила, що 13.09.2024р., ОСОБА_1 , зайшовши до відділу ДВС почав вимагати у державного службовця, щоб йому зняли арешт з рахунку який відкритий у АТ КБ «Приват Банк», на що йому було повідомлено, що відповідно бази АСВП відкритих справ по ньому не має та рахунки у нього не арештовані. Порадила йому звернутись до банку на, що він почав агресивно реагувати та вести себе зухвало. Через деякий час ОСОБА_1 вдруге прийшов до ВДВС у форменому одязі зі зброєю, обличчя закрите балаклавою, почав погрожувати.Вказані погрози вона та присутні сторонні особи сприймали як небезпеку.

Допитана в судовому засіданні якості свідка державний виконавець ОСОБА_3 , пояснила, що 13.09.2024р. ОСОБА_1 , зайшовши до відділу ДВС почав вимагати надати йому зразок заяви , щою зняти арешт з його карткового рахунку, йому було роз"яснено послідовність та необхідність дій, вказано на наявність зразка на стенді. В подальшому ОСОБА_1 , почав вести себе агресивно, кричав та погрожував, що він навчить всіх працювати, при цьому був у форменому одязі, у зв"язку з чим робота працівників ВДВС була зірвана.

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення державного виконавця ОСОБА_4 , яка пояснила, що 13.09.2024р., ОСОБА_1 зайшов до відділу ДВС із запитанням щодо відкриття поточного рахунку який було заблоковано. З даного запитання йому здійснювала роз`яснення державний виконавець ОСОБА_2 , але ОСОБА_1 , відмовлявся її слухати та вів себе агресивно.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, яким є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Отже, дії особи, які можна кваліфікувати як дрібне хуліганство, мають відбуватися лише в громадських місцях.

Громадським місцем відповідно до визначення, наведеного в ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», є частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Визначення громадських місць наведено також у ст.178 КУпАП, відповідно до якої такими місцями є вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, та всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення).

Іншого визначення громадських місць чинне законодавство України не містить, але їх перелік може бути розширений органами місцевої влади.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана в протоколі про адміністративне правопорушення подія відбувалася в службовому приміщенні Сквирського ВДВС, тобто в місці, яке за своїм визначенням є громадським місцем.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виражається, зокрема, у нецензурній лайці в громадських місцях та образливому чіплянні до громадян, що потягло за собою порушення громадського порядку і спокою громадян та є доведеною наявними в матеріалах справи доказами, а також поясненнями потерпілої та свідків, які були надані ними в судовому засіданні.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що справа про адміністративне правопорушення вирішується судом виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає, що за змістом ч.1 ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, однак він сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні через те, що не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N39598/03 від 21.07.2011р.). Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду, але при цьому суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя вважає, що органом поліції зібрано докази, які не залишають жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суддя, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», а також ст.40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.9, 23, 33, 40-1,173,283-285, 294 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 119,00 (сто дев`ятнадцять) грн.

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК у Київській обл/Сквирська міс/21081100, Сквирська міська ТГ, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0010844; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 605.60 грн. на користь держави за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37955989, рахунок №UA0010844, назва отримувача: ГУК у м.Києві/Сквирська міс/22030101, код ЄДРПОУ суду 37955989 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постанови законної сили.

Суддя І. Г. Батовріна