Справа № 592/4533/24
Провадження № 3/592/851/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич Ольга Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Суми Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до ад міністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №746801 від 08.03.2024, 08.03.2024 року о 16 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Псільська в районі буд.36, водій ОСОБА_1 керував т.з. Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , після скоєння ДТП вжив алкогольні напої (зі слів горілку в ємкості 150 гр.) до проведення медичного огляду, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки (вчинення ДТП) та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив п. 2.10 «є» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Стовбир А.Л. вважають, що протокол саме за кваліфікацією ч.4 ст.130 КУпАП складений невірно, доказів на те, що ОСОБА_1 вжив алкоголь після ДТП до проведення медичного огляду, інспектором поліції надано не було, а така обставина вказана у протоколі лише зі слів самого водія. Натомість, ОСОБА_1 суду пояснив, що він в цей день вживав алкоголь зі знайомими у себе вдома, і вже будучи в нетверезому стані сів за кермо, щоб за декілька метрів поставити машину на стоянку, але вчинив ДТП з іншим автомобілем. Коли приїхала поліція, він, з власних міркувань, думаючи, що відповідальність буде меншою, якщо він скаже, що пив алкоголь вже після пригоди, ніж та, якщо б він керував т.з. в стані алкогольного сп`яніння, навмисно себе оговорив, не знаючи, що санкція ч.4 ст.130 КУпАП на теперішній час є значно суворішою за ч.1 цієї статті .

Захисник Стовбир А.Л. зазначає, що коли ОСОБА_1 сідав за кермо свого автомобіля, то він вже був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що також зафіксовано на відеозапису. Просить суд перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.4 ст.130 на ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 08.03.2024 року близько 10 голини ранку йому зателефонував ОСОБА_1 та запросив до себе в гості, так як його друдина була на роботі і вони з ним давно не бачилися. Він приїхав до нього додому на вул. Псільську і вони почали спілкуватися, вживаючи алкоголь, випивши грам по 200 горілки кожний. Близько 14.40 годин він уїхав від нього на маршрутному таксі, біля двору стояла машина. При ньому ОСОБА_3 за кермо не сідав.

Свідок ОСОБА_4 у суді показала, що є сусідкою ОСОБА_1 , в цей день її цивільний чоловік ОСОБА_5 після 14 годин пішов у гості до сусіда, він йому помагав по господарству, а потім вони там пили горілку. Так як його довго не було, близько 15 годин вона пішла за своїм чоловіком і забрала додому, але той знову хвилин через 45 повернувся до ОСОБА_1 , вживали спиртне і були вже в стані алкогольного сп`яніння. Автомобіль стояв біля двору, сусід хотів його відігнати за декілька метрів на стоянку, але вона не бачила як він сідав за кермо, а лише у 18 годин вийшла із двору і побачила, як ОСОБА_6 сидить біля ганку будинку і поруч були працівники поліції, так як відбулося, як вона зрозуміла, ДТП. Поліцейські зачитували парва, щось запитували у обох водіїв, питали ОСОБА_1 , чи вживав він алкоголь в цей день, той говорив, що так.

Свідок ОСОБА_7 , якому були завдані матеріальні збитки у зв`язку ДТП за участю водія ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що він рухався на своєму автомобілі в районі будинку 36 по вул. Псільська, попереду нього якісь хаотичні рухи назад- вперед здійснював водій автомобіля Skoda Octavia, намагаючись заїхати на стоянку, відбувся маневр вліво і цей автомобіль зіткнувся з його автомобілем.. Після цього вийшов за керма водій, потім з`ясувалося що це ОСОБА_1 , з червоним обличчям, запахом алкоголю з порожнини рота, була хитка хода і він зрозумів, що чоловік перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Так як автомобіль мав пошкодження, він викликав працівників поліції.

У відповідності до вимог ст. 245 , ст. 251, ст. 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, 08.03.2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №746657 про те, що 08.03.2024 о 16 год. 23 хв. в м. Суми по вул. Псільська, поблизу буд.36, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, під час руху т.з. заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та допустив наїзд на т.з. Renault Duster, н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України. (а.с. 2)

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.03.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. У суді ОСОБА_1 вину визнав та не заперечував факту наїзду на автомобіль Renault Duster, пояснював, що був у стані алкогольного сп`яніння.

З дослідженого у суді відеозапису (а.с.10), наданого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 має почервоніння обличчя, нестійку ходу, кричить, виражається нецензурно, махає руками, сперечається із поліцейськими, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння, про що на запитання поліцейського, у якого також виникли сумніви щодо тверезості водія, останній і не заперечує, що вживав спиртні напої як до сідання за кермо і вчинення ДТП, так і після. Після цього ОСОБА_1 усно запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 4 статті 130 КУпАП передбачає вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.10 «є» Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Так, відповідальність за порушення водієм п. 2.5 і 2.9»а» ПДР встановлена ч.1 ст.130 КУпАП. Натомість відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП наступає за порушення водієм п.2.10 «є» ПДР і кожне з цих порушень має свій окремий юридичний склад, зокрема об`єктивну сторону, отже потребує відповідного та належного процесуального оформлення під час складання працівниками поліції матеріалів правопорушення.

У даному випадку, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що не заперечував під час оформлення матеріалів ДТП і під час розгляду протоколу у суді за ст.124 КУпАП, також допитані у судовому засіданні свідки під присягою, підтвердили, що зранку 08.03.2024 року він вживав спиртні напої, після чого сів за кермо, щоб поставити автомобіль на стоянку, як і водій іншого т.з. Тому, оскільки ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, категорично відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки (вчинення ДТП) та в закладі охорони здоров`я, (як і зазначено у протоколі), то протокол відносно нього, на думку суду, мав би бути складений за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР.

Натомість працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП- за те, що ОСОБА_1 після скоєння ДТП вжив алкогольні напої (зі слів горілку в ємкості 150 гр.) до проведення медичного огляду. Однак, такі обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, ніяких доказів цьому надано не було, а слова ОСОБА_1 не були належними чином перевірені та доведені .

При цьому суд, на власний розсуд, не уповноважений змінити зміст протоколу в частині суті правопорушення та пункту ПДР (об`єктивну сторону правопорушення та пункт ПДР, невиконання якого передбачає відповідальність за відповідною частиною ст. 130 КУпАП), тобто у даному випадку перекваліфікувати дії особи з ч.4 ст.130 на ч.1 статті 130 КУпАП, частини якої мають різні об`єктивні сторони правопорушення, а також це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), про що свідчать рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04) та від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08).

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Отже, ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні у справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі, так і в інших матеріалах справи. А протокол за ч.1 ст.130 КУпАП відносно останнього поліцейськими не складався. Жодних достатніх, належних та допустимих доказів матеріали справи не містять, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.130 ч.1, 247 ч. 1 п. 1, 284 ч.1 п. 3 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя О.М. Катрич