Справа №461/5035/24
Провадження №3/461/2041/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., представників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатів Кумановського М.В. (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_1 ,особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ФОП ОСОБА_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 12.12.2016, органом №6190, персональний номер ,

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

08.03.2024 близько 22 год. 54 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці заїхав транспортний засіб з реєстраційним номером BO3608EI/ НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , яким переміщувалися автомобілі марки «RENAULT SAMSUNG SM6», номер кузова НОМЕР_3 , та «AUDI A6», номер кузова НОМЕР_4 , за митними деклараціями типу ЕЕ №№24UA50U5 та 24UA55U0 від 07.03.2024 відповідно. Як підставу для пропуску на митну територію України товару «автомобіль легковий, що був у використанні, марки RENAULT, модель SAMSUNG SM6, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , номер двигуна - нема даних, рік випуску - 2020, модельний рік -2020, тип двигуна - газ, робочий об`єм циліндрів - 1998см3, призначений для використання на дорогах загального користування, для перевезення пасажирів» за митною декларацією типу ЕЕ №24UA50U5 від 07.03.2024 ОСОБА_2 особисто було подано наступні документи: довіреність від 06.03.2024 №401; рахунок-фактуру від 08.11.2023 № PIA-; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (car registration certificate) від 13.02.2020 №4263; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) без номера від 07.03.2024. Відповідно до вказаних документів покупцем та отримувачем автомобіля марки «RENAULT SAMSUNG SM6», номер кузова НОМЕР_3 , є громадянин України ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_5 від 03.11.1998, виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області; АДРЕСА_2 ), відправник Auctionwini (3F, Handok Bldg., 2645, Nambusunhwan-ro, Gangnam-gu, Seoul, 06271, South Korea), вартість товару становить 2756 доларів США, що станом на 08.03.2024 за курсом НБУ становить 104958,40 грн. Автомобіль переміщується ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 06.03.2024 №4011, якою ОСОБА_4 уповноважив його придбати за кордоном на його ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, перевезти, транспортувати, перегнати дані автомобілі до місця його проживання, проводити розмитнення, державну реєстрацію, технічний огляд, переобладнання, заміну номерних вузлів та агрегатів. Довіреність від 06.03.2024 №4011 посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського районного територіального округу Ільяшовим Олексієм Володимировичем (свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю №3370; АДРЕСА_3 ). Приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчук Анатолій Миколайович, який здійснює нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , листом від 13.03.2024 №195/01-16 (вх. Львівської митниці від 13.03.2024 №25437/10) на лист Львівської митниці від 11.03.2024 №20-03/20-01/14/7329 повідомив наступне: нотаріус ОСОБА_5 за вказаною адресою не працює. Даних про знаходження такого нотаріуса в Бердичівському районі немає; довіреність від 06.03.2024 №4011 має явні ознаки підробки, складена та оформлена з порушенням законодавства, та відомостей про її складання в реєстрі довіреностей не знайдено. Приватний нотаріус Ільяшов О.В. листом від 12.03.2024 №01/01-16 (вх. Львівської митниці від 13.03.2024 № 25522/14) на лист Львівської митниці від 11.03.2024 №20-03/20-01/14/7328 повідомив, що ним, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, не видавалася та не посвідчувалася довіреність №4011 від ОСОБА_6 . А також те, що особи ОСОБА_6 та ОСОБА_2 йому не відомі. За адресою: АДРЕСА_3 , нотаріальна діяльність ним не здійснюється. Відповідно до частини 6 статті 265 Митного кодексу України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями. Тобто довіреність від 06.03.2024 №4011, подана митним органам ОСОБА_2 є документом без якого неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Таким чином ОСОБА_2 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Окрім цого, 08.03.2024 близько 22 год. 54 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці заїхав транспортний засіб з реєстраційним номером BO3608EI/ НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , яким переміщувалися автомобілі марки «RENAULT SAMSUNG SM6», номер кузова НОМЕР_3 , та «AUDI A6», номер кузова НОМЕР_4 , за митними деклараціями типу ЕЕ №№24UA50U5 та 24UA55U0 від 07.03.2024 відповідно. Як підставу для пропуску на митну територію України товару «автомобіль легковий, що був у використанні, марка - AUDI, модель - A6, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_4 , номер двигуна - нема даних, рік випуску - 2012, модельний рік - 2012, тип двигуна - бензин, робочий об`єм циліндрів - 1984см3, призначений для використання на дорогах загального користування, для перевезення пасажирів» за митною декларацією типу ЕЕ №24UA55U5 від 07.03.2024 ОСОБА_2 , особисто було подано наступні документи: довіреність від 06.03.2024 №4010; рахунок-фактуру від 25.10.2023 № PIA-; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (car registration certificate) № НОМЕР_6 ; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) без номера від 07.03.2024. Відповідно до вказаних документів покупцем та отримувачем автомобіля марки «AUDI A6», номер кузова НОМЕР_4 , є громадянин України ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_7 від 22.07.2008, виданий Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області; АДРЕСА_4 ), відправник Auctionwini (3F, Handok Bldg., 2645, Nambusunhwan-ro, Gangnam-gu, Seoul, 06271, South Korea), вартість товару становить 3785 доларів США, що станом на 08.03.2024 за курсом НБУ становить 144146,43 грн. Автомобіль переміщується ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 06.03.2024 №4010, якою ОСОБА_7 уповноважив його придбати за кордоном на його ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, перевезти, транспортувати, перегнати дані автомобілі до місця його проживання, проводити розмитнення, державну реєстрацію, технічний огляд, переобладнання, заміну номерних вузлів та агрегатів. Довіреність від 06.03.2024 №4010 посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського районного територіального округу Ільяшовим Олексієм Володимировичем (свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю №3370; АДРЕСА_3 ). Приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчук Анатолій Миколайович, який здійснює нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , листом від 13.03.2024 №195/01-16 (вх. Львівської митниці від 13.03.2024 № 25437/10) на лист Львівської митниці від 11.03.2024 №20-03/20-01/14/7329 повідомив наступне: нотаріус ОСОБА_5 за вказаною адресою не працює. Даних про знаходження такого нотаріуса в Бердичівському районі немає; довіреність від 06.03.2024 №4010 має явні ознаки підробки, складена та оформлена з порушенням законодавства, та відомостей про її складання в реєстрі довіреностей не знайдено. Приватний нотаріус Ільяшов О.В. листом від 12.03.2024 №01/01-16 (вх. Львівської митниці від 13.03.2024 №25522/14) на лист Львівської митниці від 11.03.2024 №20-03/20-01/14/7328 повідомив, що ним, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, не видавалася та не посвідчувалася довіреність №4010 від ОСОБА_7 . А також те, що особи ОСОБА_7 та ОСОБА_2 йому не відомі. За адресою: АДРЕСА_3 , нотаріальна діяльність ним не здійснюється. Відповідно до частини 6 статті 265 Митного кодексу України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями. Тобто довіреність від 06.03.2024 №4010, подана митним органам громадянином України ОСОБА_2 , є документом без якого неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Таким чином ОСОБА_2 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

До судового засідання представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Кумановським М.В. подано клопотання в яких просить провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; вилучені на підставі ст.511 Митного кодексу України згідно з протоколами про порушення митних правил №0384/20900/24 від 28.03.2024 та №0383/20900/24 від 28.03.2024 автомобілі - повернути власнику для здійснення відповідних митних процедур. В обґрунтування клопотань покликається на те, що протоколи про порушення митних правил №0384/20900/24 від 28.03.2024 та №0383/20900/24 від 28.03.2024 всупереч вимогам ч.2 ст.254 КУпАП, складені 28.03.2024, тобто через 15 днів, а не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, як про це вказано в законі. Окрім цього зазначає, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто довіреність не є підставою для переміщення товару через митний кордон, а є лише підставою для переміщення цього товару конкретною людиною. Згідно протоколів, Львівська митниця заявляє, що «довіреності» були отримані незаконним шляхом, але при цьому не наводить жодних аргументів щодо незаконності отримання таких довіреностей. Так, відповідно до п.7 Наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження), однак митницею всупереч наведеним нормам від ОСОБА_2 було прийнято копії довіреностей. Львівська митниця у протоколі зазначає, що довіреності №4010 та №4011 є документами, однак йому не вдалося ознайомитися з оригіналами таких документів. Звертає увагу, що в матеріалах справи містяться копії «довіреностей» №4010 та №4011, де стоять штамп-відмітки про прийняття/реєстрацію Львівською митницею цих копій - «08032402». Тобто штампи свідчать про те, що ці копії митниця отримала 08.03. Разом з тим, на адвокатські запити адвоката Гори Р.М. отримано відповідь від Львівської митниці від 25.03.2024 в додатках до якої митниця надала копії «довіреностей» №4010 та №4011, де зазначених штампів-відміток немає. Отже, штампи-відмітки на копіях довіреностей були поставлені після 25.03.2024, що і підтверджує той факт, що штампи містять не коректні цифри «08032402» а не «08032024». У зв`язку з наведеним, вважає, що саме копії довіреностей №4010 та №4011, представлені суду разом з протоколом є недопустимими доказами, бо подані до суду з порушенням норм чинного законодавства. Щодо відсутності у ОСОБА_2 умислу вчинення порушення митних правил, зазначив, що 09.03.2024 ОСОБА_2 передав оригінали довіреностей представникам Львівської митниці, які дослідили їх і через декілька годин віддали і повідомили, що вони не можуть її прийняти. Проте, 13.03.2024 адвокат Гора Р.М. надіслав листами засобом зв`язку «Укрпошта» на адресу митного поста «Грушів» та на адресу Львівської митниці, також на офіційну електронну пошту, з додаванням копій довіреностей №518 від 09.03.2024 та №1968 від 09.03.2024. Також звертає увагу, що у відповідях на адвокатський запит Львівська митниця зареєструвала ці заяви 15.03.2024, а в додатках до протоколу, що є в матеріалах справи, на копіях довіреностей №518 та №1968 стоять реєстраційні відмітки з датою 28.03.2024 «згідно з оригіналом». Отже, протоколи, як джерело доказів були складені в порушення норм чинного законодавства, як наслідок фактичні дані викладені у протоколах є недопустимими доказами. Окрім цього, зазначає, що ОСОБА_2 придбав вищезгадані автомобілі в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за попередньою домовленістю. Здійснивши покупку автомобілів, при виїзді від продавця у кабінці на парковці отримав пакети документів для перевезення автомобілів, не дивлячись в такі та не перевіряючи їх, ОСОБА_2 , виконуючи функції перевізника, при перетині кордону надав працівникам митниці ці самі пакети документів. Просить врахувати, що ОСОБА_2 перевозить автомобілі десятки разів на місяць і жодного разу питань до документів на пунктах пропуску не виникало. Останній і не думав, що документи не надають йому права перетнути кордон та здійснити ввезення транспортних засобів. Надавши пакети документів посадовим особам Львівської митниці він почув від них про те, що копії довіреностей потребують додаткової перевірки, зв`язавшись по телефону зі своїм працедавцем, повідомив йому вказану інформацію. Працедавець у свою чергу зазначив, що у ОСОБА_2 немає довіреностей для перетину кордону і він повинен був чекати, коли їх підвезуть на пункт пропуску. Після цього 09.03.2024 працедавець підвіз довіреності на пункт пропуску, які він передав посадовим особам Львівської митниці, на що останні повідомили, що митниця не може прийняти ці довіреності, та попросили надіслати такі поштою, що було згодом зроблено.Відтак, ОСОБА_2 не був декларантом транспортних засобів марки «AUDI А6», номер кузова НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , та марки «RENAULT SUMSUNG SM6», номер кузова НОМЕР_3 за митною декларацією №24UA50U5, чи їх власником, а лише перевізником. Тому, останній не є суб`єктом правопорушення, яке ставиться йому у провину.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Оскільки до суду надійшло дві справи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУпАП, справу №461/5035/24, провадження №3/461/2041/24, та справу №461/5035/24, провадження №3/461/2043/24, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України, слід об`єднати в одне провадження і об`єднаній справі надати номер справи №461/5035/24, провадження №3/461/2041/24.

В судовому засіданні представники особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокати Кумановський М.В. (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_1 просили закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_2 складу порушень митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України. Надали пояснення, аналогічні наявним в матеріалах справи. Зазначили, що протоколи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 складені з порушенням вимог закону, оскільки останній є лише перевізником, та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції) вину у вчиненні порушень митних правил заперечив, підтримав думку своїх представників. Додатково зазначив, пакет документів, які були подані до митниці, він отримав в Литві.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцький Б.І. зазначив, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень порушень митних правил, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.483 МК України, та просив визнати його винним і визначити міру стягнення передбачену законодавством. Просив врахувати, що ОСОБА_2 особисто подав до митниці документи, одержані незаконним шляхом. Митне оформлення товарів здійснював митний брокер, який у свою чергу не може нести за це відповідальність.

Заслухавши думку представника митниці, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представників, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачена адміністративна відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є, зокрема, дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Відповідно до ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч.6 ст.265 МК України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суддя вважає, що не зважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, факт вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколами про порушення митних правил №0383/20900/24 від 28.03.2024 та №0384/20900/24, складених за участі ОСОБА_2 ;

- митною декларацією типу ЕЕ №24UA50U5 від 07.03.2024, згідно якої вантажоодержувачем товару, а саме: автомобіля марки «RENAULT SAMSUNG SM6», номер кузова НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_5 від 03.11.1998, виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області; м. Львів, вул. Шевченка, буд.322, кв.36), декларантом Товариство з обмеженою відповідальністю «КІМАК»;

- документами, поданими ОСОБА_2 як підставу пропуску на митну територію України автомобіля за митною декларацією типу ЕЕ №24UA50U5 від 07.03.2024, а саме: міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) без номера від 07.03.2024; рахунком-фактурою від 08.11.2023 № PIA-, в якому отримувачем автомобіля марки «RENAULT SAMSUNG SM6», номер кузова НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , відправником АДРЕСА_5 ); свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (car registration certificate) від 13.02.2020 №4263; довіреністю від 06.03.2024 №4011, посвідченою приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Ільяшовим О.В. ( АДРЕСА_3 ), відповідно до якої ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 придбати за кордоном на його ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, перевезти, транспортувати, перегнати дані автомобілі до місця його проживання, проводити розмитнення, державну реєстрацію, технічний огляд, переобладнання, заміну номерних вузлів та агрегатів;

- митною декларацією типу ЕЕ №24UA55U5 від 07.03.2024, згідно якої вантажоодержувачем товару, а саме: автомобіля марки «AUDI A6», номер кузова НОМЕР_4 , є ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_7 від 22.07.2008, виданий Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області; м.Вінниця, вул.Ватутіна, буд.54, кв.155), декларантом Товариство з обмеженою відповідальністю «КІМАК»;

- документами, поданими ОСОБА_2 як підставу пропуску на митну територію України автомобіля за митною декларацією типу ЕЕ №24UA55U5 від 07.03.2024, а саме: міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) без номера від 07.03.2024; рахунком-фактурою від 25.10.2023 № PIA-, в якому отримувачем автомобіля марки «AUDI A6», номер кузова НОМЕР_4 , є ОСОБА_7 , відправником Auctionwini (3F, Handok Bldg., 2645, Nambusunhwan-ro, Gangnam-gu, Seoul, 06271, South Korea); свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (car registration certificate) № НОМЕР_6 ; довіреністю від 06.03.2024 №4010, посвідченою приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Ільяшовим О.В. ( АДРЕСА_3 ), відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_2 придбати за кордоном на його ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, перевезти, транспортувати, перегнати дані автомобілі до місця його проживання, проводити розмитнення, державну реєстрацію, технічний огляд, переобладнання, заміну номерних вузлів та агрегатів;

- листом приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. від 13.03.2024 №195/01-16, в якому повідомив, що нотаріус ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , не працює. Даних про знаходження такого нотаріуса в Бердичівському районі немає. Долучені до запиту довіреності мають явні ознаки підробки, складені та оформлені з порушенням законодавства, та відомостей про їх складення в реєстрі довіреностей не знайдено;

- листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ільяшова О.В. від 12.03.2024 №01/01-16, в якому зазначаив, що ним не видавалися та не посвідчувалися довіреності №4010 від ОСОБА_7 та №4011 від ОСОБА_4 , особи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 йому не відомі, приватний нотаріус Богатирчук А.М. йому не відомий, та за адресою: АДРЕСА_3 , ним не здійснюється нотаріальна діяльність, довіреності виготовлені з ознаками підробки;

- листом представника ТОВ «КІМАК» ОСОБА_8 від 27.03.2024, в яких зазначила, що документи для декларування товарів за митними деклараціями типу ЕЕ №24UA50U5 від 07.03.2024 та типу ЕЕ №24UA55U5 від 07.03.2024 надали клієнти засобами електронного зв`язку. Нею не надавались будь-які документи, які слугували підставою для ввезення на митну територію товарів за вказаними митними деклараціями ОСОБА_2 , у тому числі довіреність від одержувачів товарів на право бути їх уповноваженою особою в митних органах;

- повідомленнями про протиправні діяння, що містить ознаки злочину №091/24 від 29.03.2024 та №090/24 від 29.03.2024;

- описом предметів, вилучених у справі;

- копією контрольного талону серії TJC номер 515390 від 08.03.2024;

- доповідними записками;

- службовими записками.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні митних правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а саме: ОСОБА_2 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Щодо покликань сторони захисту на те, що ОСОБА_2 не є належним суб`єктом порушень митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а є виключно перевізником, суддя зазначає, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є особа, яка безпосередньо перемістила, або вчинила дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Згідно п.37 ч.1 ст.4 МК України, перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України.

Так, у поданих поясненнях, сторона захисту підтвердила, що ОСОБА_2 як підставу пропуску на митну територію України автомобілів, особисто було подано митному органу документи за митними деклараціями типу ЕЕ №24UA50U5 від 07.03.2024 та типу ЕЕ №24UA55U5 від 07.03.2024.

Окрім цього, згідно листа представника ТОВ «КІМАК», який є декларантом за митними деклараціями типу ЕЕ №24UA50U5 від 07.03.2024 та типу ЕЕ №24UA55U5 від 07.03.2024, встановлено, що документи для декларування товарів за вказаними митними деклараціями надали клієнти засобами електронного зв`язку. Нею не надавались будь-які документи, які слугували підставою для ввезення на митну територію товарів за вказаними митними деклараціями ОСОБА_2 , у тому числі довіреність від одержувачів товарів на право бути їх уповноваженою особою в митних органах.

Також суддя звертає увагу, що ОСОБА_2 виступав не лише перевізником, а діяв на підставі нотаріально засвідчених довіреностей, відповідно до яких, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 уповноважили ОСОБА_2 на придбання за кордоном автомобілів будь-якої марки, за ціну та на умовах на його розсуд, бути представником в тому числі в митних органах та сервісних центрах МВС, з питань постановки на облік та переєстрації ТЗ, що спростовує покликання сторони захисту, що ОСОБА_2 був виключно перевізником вказаних автомобілів.

Таким чином, враховуючи те, що саме ОСОБА_2 свідомо надав митному органу як підставу для переміщення автомобілів документи, одержані незаконним шляхом, суддя приходить до висновку, що він є суб`єктом порушень митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Також сторона захисту покликається, на те, що у ОСОБА_2 був відсутній прямий умисел на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, однак вказане спростовується тим, що ним особисто подано митному органу незаконно отримані довіреності №4010 від 06.03.2024 та №4011 від 06.03.2024, в таких довіреностях містяться паспортні дані ОСОБА_2 , його податковий номер, адреса реєстрації та проживання.

З приводу тверджень представників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що митним органом не наведено жодних аргументів щодо незаконності отримання довіреностей №4010 та №4011, суддя зазначає, що вказане спростовується наявними в матеріалах справи листом приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. від 13.03.2024 №195/01-16, та листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ільяшова О.В. від 12.03.2024 №01/01-16, в яких останні підтвердили незаконність отримання таких довіреностей.

Так, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 (зі змінами), незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Щодо довіреностей №518 та №1968, посвідчених 09.03.2024 приватними нотаріусами, які були долучені представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до митних декларацій №24UA50U5 від 07.03.2024 та №24UA55U5 для пропуску автомобілів для подальшого митного оформлення, суддя зазначає, що наявність вказаних довіреностей, які були посвідчені 09.03.2024, тобто вже після подачі ОСОБА_2 митному органу довіреностей №4010 та №4011,не спростовують того факту, що довіреності №4010 та №4011 є незаконно отриманими, та такі були подані ОСОБА_2 як підставу для переміщення автомобілів.

Сторона захисту зазначає, що довіреність не є підставою для переміщення товару через митний кордон, а є лише підставою для переміщення цього товару конкретною людиною.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 №8 (зі змінами), незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, зокрема шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Так, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Разом з тим, суддя зазначає, що в митних деклараціях №24UA50U5 від 07.03.2024 та №24UA55U5 від 07.03.2024, вантажоодержувачами зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в інтересах яких ОСОБА_2 придбав автомобілі, які є предметом порушень митних правил, і переміщував такі на підставі довіреностей №4010 та №4011.

Твердження представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо того, що наявна в матеріалах справи копія довіреності не є документом спростовуються положеннями ч.3 ст.257 МК України, відповідно до якої митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Всі інші покликання сторони захисту не заслуговують на увагу, оскільки такі не спростовують вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та суддя вважає, що такі спрямовані на уникнення особою від відповідальності за вчинене.

Товарами, відповідно до пункту 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 суддею не встановлено.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних згідно протоколу про порушення митних правил №0383/20900/24 від 28.03.2024 становить 104958,40 грн., згідно протоколу про порушення митних правил №0384/20900/24 від 28.03.2024 - 144146,43 грн., а всього - 249104,83 грн.

Відтак, приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, приходжу до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ч.1 ст.483 МК України, у розмірі 50 % вартості товарів, що становить 124552,41 грн. без конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн. та на користь Львівської митниці 83875,78 грн. витрат за зберігання на складі митниці.

Керуючись ст.ст.458, 459, 483, 487, 527, 528 МК України, ст.ст.40-1, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

справу №461/5035/24, провадження №3/461/2041/24, та справу №461/5035/24, провадження №3/461/2043/24, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України, об`єднати в одне провадження і об`єднаній справі надати номер справи №461/5035/24, провадження №3/461/2041/24.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме 124552,41 грн. (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні сорок одну копійку) без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Товари, вилучені згідно протоколів про порушення митних правил №0383/20900/24 від 28.03.2024 та №0384/20900/24 та від 28.03.2024, - повернути власнику чи належному користувачудля митного оформлення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДМС України 83875,78 витрати за зберігання товару на складі митниці.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Кротова О.Б.