Справа № 226/2156/23
Провадження № 3/226/512/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І.,

за участю ОСОБА_1 ,

захисника Безрука А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області адміністративний матеріал, що надійшов з відділення поліції №2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

30.11.2023 року о 03.15 год. біля будинку №22 по вул.Ушакова в м.Мирноград Донецької області ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata, держвний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) і в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6810 та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , не визнаючи своєї вини, суду пояснив, що протокол відносно нього складено безпідставно, так як автомобілем він не керував. В якості аргументів на користь своєї позиції вказував, що 29.11.2023 він зранку дав свій автомобіль Hyundai Sonata товаришу ОСОБА_2 , щоб той відвіз його в селище Гродівка Покровського району Донецької області до його знайомого, у якого був день народження. Залишивши його у сел. Гродівка, ОСОБА_2 на його автомобілі повернувся назад в м.Мирноград, а він став вживати спиртні напої. Вночі він посварився з товаришем, якому святкували день народження, і зателефонував ОСОБА_2 , щоб той забрав його та відвіз додому. По дорозі додому він, сидячи на пасажирському сидінні заснув, так як був дуже п`яний, і прокинувся на блокпосту. Чого зупинили автомобіль і про що йшла мова - не пам`ятає, вказує на те, що ОСОБА_2 на блокпосту казав працівникам поліції, що везе його додому. Навіщо їхали в комендантську годину, знаючи, що в цей час їхати заборонено, пояснити не може. Пам`ятає, що на блокпост викликали інших працівників поліції, які просили його показати їм документи та пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 в цей час на блокпосту вже не було, де він подівся не знає, припускає, що мабуть пішов додому, хоча визнає, що відстань від блокпоста до ОСОБА_3 була завелика. Після цього з товаришем не спілкувався, де він подівся з блокпоста - не виясняв. Пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він не прийняв, говорив, що автомобілем він не керував, що за кермом був його друг, а він їхав в якості пасажира. Його товариша ОСОБА_2 працівники поліції не бачили, біля автомобіля був лише він. Незважаючи на те, що факт керування транспортним засобом він заперечував, протокол на нього все-таки склали. Чому на відеозаписі не зафіксовано його пояснень про те, що автомобілем керував не він, а його товариш, пояснити не може. Підписувати протокол він відмовився, заперечень і зауважень щодо нього не висловлював, дії працівників поліції не оскаржував. Недозволених заходів до нього зі сторони працівників поліції не вживалося.

Допитаний судом за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює поліцейським СРПП відділення поліції №2 Покровського РУП. 30.11.2023 під час нічного чергування його екіпаж отримав повідомлення від старшого з блокпоста про те, що в комендантську годину на блокпосту був зупинений автомобіль Hyundai Sonata, водій якого знаходиться у стані сп`яніння. Хвилин через п`ятнадцять, прибувши на блокпост, він побачив автомобіль Hyundai Sonata, який стояв обабіч дороги, а в ньому на сидінні водія сидів чоловік, який представився як ОСОБА_1 та який мав значно виражені ознаки алкогольного сп`яніння. Нікого з сторонніх ні в автомобілі, ні біля автомобіля не було. Того, що це його автомобіль та що саме він керував ним під час зупинки на блокпосту, ОСОБА_1 не заперечував. Так як було видно, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння або на місці за допомогою технічного приладу, або пройти його у медичному закладі, на що він відмовився, і відносно нього було складено протокол. Від керування транспортним засобом водія було відсторонено і запропоновано викликати когось із його знайомих, щоб доставити його автомобіль додому. Хто забрав автомобіль з блокпоста пояснити не може, так як їх екіпаж поїхав на інший отриманий виклик. Бурда і автомобіль залишалися на блокпосту. Протокол відносно Бурди складав він, чи роз`яснював йому права не пам`ятає, можливо це робив інший інспектор. Протокол зачитував Бурді він, давати пояснення та підписувати протокол водій відмовився. Відеозапис здійснювався на бодікамеру, переривався тільки для складання протоколу. Про складання протоколу відносно водія ОСОБА_1 було повідомлено на телефон 102, що в подальшому було зареєстровано в журналі єдиного обліку.

Дослідивши протокол та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та доведеність його вини, виходячи з такого.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктами 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як встановлено судом і не заперечувалось ОСОБА_1 , його автомобіль Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 , 30.11.2023 у нічний час був зупинений на блокпосту, розташованому по вул.Ушакова в м.Мирноград. Вказаний автомобіль зафіксовано на доданому до протоколу відеозапису. ОСОБА_1 було попереджено, що все фіксується на відеокамеру, яку він просив працівників поліції виключити, на що йому було роз`яснено, що це заборонено. З відеозапису вбачається, що факту керування транспортним засобом Hyundai Sonata ОСОБА_1 не заперечував. Не заперечував і факту знаходження в стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого достатньо зафіксовані цим відеозаписом, що надавало працівникам поліції право вимагати від водія проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою технічного приладу, так і у медичному закладі відмовився, що також в достатній мірі зафіксовано боді камерою поліцейського. З відеозапису вбачається, що водієві на місці були роз`яснені як його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, так і наслідки невиконання вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, підстав вважати, що протокол складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, у суду немає.

Висунуту ОСОБА_1 і його захисником Безруком А.В. під час судового розгляду версію про те, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а його товариш, є надуманою і вочевидь направленою на уникнення встановленої законом відповідальності, так як жодним доказом вона не була підтверджена, а доводи захисника, викладені ним у письмовому клопотанні та підтримані в судовому засіданні, про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є не лише безпідставними, а й такими, що спотворюють зафіксовані на відеозапису обставини події.

Вивчення відеозапису дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про те, що автомобілем керував не він, а інша особа, як на це вказує захисник, і не говорив працівникам поліції, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з тієї причини, що не був за кермом.

Те, що відеозапис вівся не з початку зупинення автомобіля, на що також звертала увагу сторона захисту як підставу для закриття провадження, пояснюється тим, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в нічний час, за межами встановленої комендантської години, мала місце в умовах воєнного стану під час проїзду мобільного блокпоста, що відповідно до п.7 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» та пунктів 5, 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021р. № 1456 (надалі Порядок №1456) надавало уповноваженим особам підстави для зупинки автомобіля. Тому доводи захисника про безпідставне зупинення автомобіля суд також відкидає, вважаючи їх неспроможними.

Відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Наявність у водія хоча б однієї з зазначених ознак є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 та його зовнішні ознаки давали поліцейським підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння та для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився, що чітко зафіксовано відеозаписом, зробленим нагрудною боді камерою поліцейського відповідно до Наказу МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026. Включення камери, якою було зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відбулося з моменту початку виконання поліцейськими службових обов`язків і піддавати сумніву зміст даного відеозапису з наведених захисником підстав у суду немає. Переривання відеозапису на складання протоколу також не є достатньою підставою для висновку про відсутність у діях водія, який відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тим більше, що факту керування транспортним засобом та стану алкогольного сп`яніння, як свідчить відеозапис, сам водій ОСОБА_1 не заперечував і не висловлював жодного заперечення щодо складання відносно нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння або бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

У своєму рішенні у справі «Хан проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Об`єктивних даних, зафіксованих на відео, які цілком узгоджуються з фабулою протоколу, достатньо для прийняття судом рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.

Підстав для визнання відеозапису неналежним і недопустимим доказом суд не вбачає, тому доводи захисника Безрука А.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відхиляє як безпідставні.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно позиції ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинене правопорушення та визначаючи його вид і розмір, суд виходить із загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення та враховує небезпечність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху і вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке є безальтернативним, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 287-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф необхідно сплатити на розрахунковий рахунок № UA0005690, отримувач коштів Донецьке ГУК/Мирноград. МТГ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100, МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, МФО 899998.

Штраф та судовий збір мають бути сплачені порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка