Справа № 503/2458/24
Провадження №3/503/1996/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

10 листопада 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 002050Е, згідно змісту якого 10.11.2024 року о 06:00 годині прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на західній околиці с. Семенівка, Подільського району Одеської області, на відстані до 1000 метрів від лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративніправопорушення, намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0286 на напрямку с. Семенівка (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України в пішому порядку, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу серії ПдРУ № 002050Е про адміністративне правопорушення від 10.11.2024 року (а.с.2), в якому зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 19.11.2024 року о 10.00 годині в Кодимському районному суді. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання примірника згаданого протоколу. Крім того, про обізнаність останнього із часом, датою і місцем розгляду справи вбачається зі змісту заяви останнього до суду від 10.11.2024 року (а.с.4). Окрім того, суд додатково повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про судовий розгляд шляхом надіслання йому судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер його телефону зазначений у заяві від 10.11.2024 року (а.с.5) на отримання електронних повісток, що підтверджує довідка від 11.11.2024 року про доставку SMS. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява від 10.11.2024 року (а.с.4) про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі.

В свою чергу, 12.11.2024 року на електронну пошту суду від імені ОСОБА_1 надійшла заява, без накладення на неї кваліфікованого цифрового підпису, про відкладення розгляду справи на невизначений термін, оскільки останній не зможе бути присутнім та оплатити штраф, у зв`язку із тим, що призваний до лав ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ), а також зазначив, що у скоєному розкаюється та надав запевнення про те, що більше так не вчинить. Водночас суд відзначає, що суду не надано жодних належних і достовірних документальних доказів, зокрема копії військового квитка із відповідними записами або якого-небудь іншого облікового документа, повідомленої суду обставини щодо проходження ОСОБА_1 військової служби, але навіть за умов дійсності цього суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 15 КУпАП, оскільки нормами цієї статті Загальної частини передбачені особливості відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовцями, а діяння, яке пред`явлене ОСОБА_1 мало місце 10.11.2024 року. Крім того, суд звертає увагу, що КУпАП, зокрема його ч.4 ст. 277, не містить в собі положень щодо зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення у відношенні осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та одночасно є військовослужбовцями протягом особливого періоду (в умовах воєнного стану), до їх звільнення з військової служби. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без яких-небудь заперечень щодо його змісту; рапортом службової особи органу Державної прикордонної служби України; письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та схемою затримання.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та іншими доказами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

При цьому, будучи повідомленим про судовий розгляд особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надав до суду жодних заперечень або документів на підтвердження наявності у нього правових підстав для перетину державного кордону України через пункти пропуску за умов введеного воєнного стану та оголошеної мобілізації або принаймні самої мети його перебування на прикордонній контрольованій території с. Семенівка Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який є мешканцем Рівненської області та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 01.02.2018 року органом 5613 та мав останній із собою на час свого виявлення прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України, на прикордонній контрольованій території АДРЕСА_2 , в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Окремо суд відзначає, що саме с. Семенівка Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, є одним з найбільш географічно наближених населених пунктів до державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 «Про прикордонний режим», прикордонний режим встановлюється у прикордонній смузі завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд, вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024 та від 28.10.2024 року № 740/2024 , які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX та від 29.10.2024 року № 4024-IX.

Водночас із цим суд не вбачає процесуальних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням в порядку, передбаченому ст. 22 КУпАП, оскільки з огляду на види і розміри адміністративних стягнень, передбачених у санкції ч.2 ст. 2041 КУпАП, а саме штрафу в розмірі від 500 до 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та найбільш суворого виду адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту (пункт 7 ч.1 ст. 24 КУпАП) на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, тобто до максимально можливого його строку (ч.1 ст. 32 КУпАП), то суд не вважає, що воно є малозначним адміністративним правопорушенням.

При цьому, зміст письмового пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (а.с.6), в якому ним зазначено про визнання своєї вини та запевнення в подальшому не вчиняти таких спроб, розцінюється судом як прояв щирого розкаяння винного, що не суперечить змісту заяви, яка надійшла на електронну адресу суду 12.11.2024 року від імені ОСОБА_1 . У разі дійсного призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, то останній отримуватиме грошове забезпечення військовослужбовця, що забезпечить йому достатній рівень майнового стану.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8670 (вісім тисяч шістсот сімдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко