Житомирський апеляційний суд
Справа №283/368/24 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М.
Номер провадження №33/4805/872/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Івашкевича С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Івашкевича Сергія Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 02 травня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22 січня 2024 року о 10-30 год на а/д М-07 Київ Ковель Ягодин 109 км, Житомирська область, Коростенський район, с. Пиріжки, водій керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій відмовився, від керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП відсторонений шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці згідно ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Івашкевич С.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 самостійно зупинив свій автомобіль біля службового автомобіля працівників патрульної поліції та зробив їм зауваження щодо розташування їх транспортного засобу на слизькій проїзній частині дороги, що створило небезпеку для інших водіїв, у зв`язку з чим вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння вважає протиправними. На думку захисника, ознаки наркотичного сп`яніння були надуманими та не відповідали дійсності, а поведінка ОСОБА_1 зумовлена протиправною та безкарною поведінкою працівників поліції. Крім того, працівник поліції відмовив ОСОБА_1 у доставленні його на огляд до медичного закладу, у зв`язку із складенням адміністративних матеріалів, проте згідно відеозапису складення адміністративних матеріалів ще не почалось. При цьому, працівники поліції проігнорували пояснення ОСОБА_1 про неможливість проходження медичного огляду та залишення в автомобілі посеред дороги своєї сестри із новонародженою дитиною, яку він відвозив до лікарні, а пропозицію щодо супроводу їх до медичного закладу для проходження огляду відкинули. На думку адвоката, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

В судовому засіданні адвокат Івашкевич С.А. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 22.01.2024 вбачається, що 22 січня 2024 року о 10 год. 30 хв. на а/д М-07 Киів-Ковель- Ягодин 109 км Житомирська обл. Малинський р-н, с. Пиріжки, водій ОСОБА_1 керував т/з Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, яка не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найблищому закладі охорони здоровя, на що останній відмовився. Водія відсторонено від керування т/з згідно ст. 266 КУпАП, шляхом зупинки т/з цу дозволеному місці згідно ПДР, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 січня 2024 року, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 724046 від 22 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, 125 КУпАП; відеоматеріалами.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, а самостійно зупинився біля патрульного автомобіля, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Як вбачається із відеозаписів обставин події, поряд зі службовим автомобілем працівників поліції зупинився ОСОБА_1 за кермом автомобіля Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 із зауваженням, висловленим ненормативною лексикою щодо порушення працівниками поліції правил дорожнього руху, а саме: правил стоянки. Після чого водію працівниками поліції повідомлено про порушення ним вимог ПДР та на вимогу останніх ОСОБА_1 надав водійські документи. При цьому, працівник поліції виказав підозру про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння за наступними ознаками: поведінка, що не відповідала обстановці, підвищена збудженість, жвавість та неприродна блідість обличчя. Вказані ознаки водій категорично заперечував. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився. Далі водію роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також, що відносно нього буде складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та ст. 125 КУпАП. Пасажирка автомобіля повідомила працівників поліції, що в машині знаходиться маленька дитина і вони погоджуються їхати на власному автомобілі у супроводі поліцейської машини до лікарні. На що працівник поліції запропонував водію сісти до автомобіля патрульної поліції і вони їдуть на огляд. Після цього водій погодився їхати до медичного закладу на огляд на своєму автомобілі, зазначив, що його пасажирка з немовлям мають потрапити до лікарні на щеплення. Після чого, поліцейський повідомив про оформлення адміністративних матеріалів, що огляд водія проводиться у присутності поліцейського, який його доставив та попередив ОСОБА_1 про відсторонення від подальшого руху за кермом транспортного засобу. Після цього водій сів у свій транспортний засіб та самовільно залишив місце зупинки.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Доводи апелянта щодо здійснення ним самостійно зупинки транспортного засобу та неправомірних дій працівників поліції під час оформлення протоколу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України. Знаходження в автомобілі малолітньої дитини з мамою також не є обставиною, що звільняє водія від виконання вимоги працівників поліції та не виключає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 не має.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Івашкевича Сергія Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 02 травня 2024 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь