Єдиний унікальний номер №943/2109/24
Провадження №3/943/980/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участі секретаря судового засідання Дутки С.І.,за участі адвоката Кусь Ю.О., розглянувши в приміщенні суду матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12 вересня 2024 року о 09 год. 51 хв. на вулиці Центральна, 10 у селі Петричі Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Yamaha Jog», без реєстраційного номера, із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи представлений повноважним захисником адвокатом Кусь Ю.О., який в судовому засіданні (у режимі ВКЗ) категорично заперечив винуватість свого підзахисного в скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відеозапис події містить погану якість звуку спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , а тому неможливо встановити чи висувалась його підзахисному вимога пройти огляд на стан сп`яніння, як і те, що ОСОБА_1 відмовлявся від такого огляду, а пояснення останнього в протоколі про визнання ним вини та більше такого робити не буде, - стосується саме керування ним скутером без посвідчення водія та без мотошолома, а не відмови від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, на думку захисника, вина ОСОБА_1 у скоєнні ним вищевказаного правопорушення «поза розумним сумнівом» не доведена, а тому захисник просив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127691 від 12.09.2024, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), та подальшу його відмову від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі під відеозапис на відеокамеру, а також його письмовими поясненнями у цьому протоколі, що «вину свою він визнає та більше так робити не буде». Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення доводиться письмовим направленням поліцейського ОСОБА_2 від 12.09.2024 до КНП «Буська ЦРЛ» для визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 згідно з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння. Також вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3032673 від 12.09.2024, відповідно до якої 12 вересня 2024 року о 09 год. 51 хв. на вулиці Центральна, 10 у селі Петричі Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Yamaha Jog», без реєстраційного номера, без вдягнутого мотошолома та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, тобто не має права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, у зв`язку із чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 3400 грн., копію якої він отримав та розписався у ній на місці події 12.09.2024.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться також долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск DVD-R), з яких убачається, що ОСОБА_1 після зупинки керованого ним скутера, на запитання поліцейського: "куди їдете, чого втікаєте від поліції та чи маєте права на транспортний засіб", ОСОБА_1 відповів, що «їде в магазин, тікав, бо прав не має». Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що ним виявлені в останнього такі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: "почервоніння обличчя", "запах алкоголю з порожнини рота", а тому запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або проїхати на огляд у лікарню, на що ОСОБА_1 відмовився під відеозапис такими словами: «та не хочу їхати», а також не заперечував проти виявлених поліцейським у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), як і не заперечував факту керування ним скутером, про що також об`єктивно слідує із даного відеозапису події. Разом із тим, як убачається із відеозапису події, що ОСОБА_1 , не заперечував проти названих поліцейським ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя), які були виявлені в нього на місці його зупинки, проте відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі. Також ОСОБА_1 жодного разу не заперечував своєї винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом всього часу оформлення поліцейським адміністративних матеріалів цієї події, а також повідомив, що вживав пиво, на що йому поліцейський відповів, що пиво дає більший запах алкоголю, ніж горілка.

За таких обставин, суд вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_3 про неможливість встановити чи висувалась його підзахисному вимога пройти огляд на стан сп`яніння, як і те, що ОСОБА_1 відмовлявся від такого огляду, оскільки такі доводи повністю спростовуються дослідженим відеозаписом події від 12.09.2024.

Крім того, суд вважає помилковими доводи захисника про те, що пояснення ОСОБА_1 в адміністративному протоколі про визнання ним вини та обіцянки більше такого не робити, що начебто стосуються керування ним скутером без посвідчення водія та без мотошолома, а не відмови від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи сторони захисту спростовуються тим, що з приводу постанови від 12.09.2024 року, ОСОБА_1 жодних пояснень не надавав, а такі пояснення він надав саме у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127691 від 12.09.2024, складеному щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи захисника Кусь Ю.О., на думку суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та мають формальний характер, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина в їх скоєнні повністю доведена та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів відеозапису.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 40-1, 130, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 307, 308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови складено 21.11.2024 року.

Суддя І. Б. Кос