П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючу, документ, що посвідчує особу: паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області від 25.03.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий, -

- за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

03.10.2024 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній систематично не відвідує навчальний заклад «Ужгородський мистецький ліцей «Перспектива». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за номером телефону, зазначеним у протоколі. Окрім того, інформацію щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України. Обставин, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка ОСОБА_1 щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про її злісне ухилення від суду та про уникнення відповідальності за вчинене.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст.184КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній систематично не відвідує навчальний заклад «Ужгородський мистецький ліцей «Перспектива».

До матеріалів справи додано подання директора Ужгородського мистецького ліцею «Перспектива Ужгородської міської ради Закарпатської області Станкович Н. від 03.10.2024, з якого встановлено, що учень 8 класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . не відвідує навчальний заклад: з 02.09 по 05.09.2024 та з 09.09 по 13.09.202-хворів (довідку мама обіцяла донести, досі нема); з 16.09 по 20.09.2024 (зі слів мами був за кордоном); з 23.09 по 27.0.2024р. та з 30.09 по 02.20.2024. Мама ОСОБА_1 обіцяла донести довідки але станом 02.10.2024 так і не надала підтверджуючі документи.

Крім того, до матеріалів справи додано копію постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2024 по справі №308/9513/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відтак, на підставі наданих суду доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №246693 від 08.10.2024, письмових пояснень ОСОБА_1 подання директора Ужгородського мистецького ліцею «Перспектива Ужгородської міської ради Закарпатської області Станкович Н. від 03.10.2024 та інших матеріалів справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 2 ст. 184, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.О. Шепетко