ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/372/24Головуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 33/817/509/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 10 березня 2024 року о 00 год. 16 хв. по вул.С.Бандери в м.Бережани Тернопільської області керував транспортним засобом Nissan Rouge Sport (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest 6810, а також у медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиним та безперечним доказом вчинення правопорушення;

у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутній підпис про відмову від огляду, дане направлення ОСОБА_1 не пред`являли;

наведена працівником поліції ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота є суб`єктивним висновком і нічим не підтверджується.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Сливінський О.В. не з`явились, заяв про відкладення апеляційного розгляду та повідомлень про поважність причин неявки до апеляційного суду не подали, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду 26 і 24 червня 2024 року, відповідно. Враховуючи наведене, апеляційний суд прийшов до висновку про наявність визначених ч.6 ст.294 КУпАП підстав для проведення апеляційного розгляду без їх участі.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466744 від 10 березня 2024 року; акті огляду на стан алкогольного сп?яніння, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду; переглянутими у судовому засіданні відеозаписами.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиним та безперечним доказом вчинення правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відсутній підпис про відмову від огляду, дане направлення ОСОБА_1 не пред`являли, суд апеляційної інстанції оцінює критично, з огляду на наступне.

За змістом положень частин третьої, четвертої ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому вищевказані доводи апеляційної скарги є помилковими.

Твердження апелянта про те, що наведена працівником поліції ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота є суб`єктивним висновком і нічим не підтверджується, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції оголошував ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення останнього на відповідний огляд (файл 0000000__0001.MP4 з 00:22:50 год).

Окрім цього, ознака алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), яка була визначена поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксована як в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів так і в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 березня 2024 року, що спростовує твердження апелянта про те, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя