н/п 3/490/3664/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8874/24
П О С Т А Н О В А

22.11.2024р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент вчинення правопорушення працював поліцейським взводу №3 роти поліції особливого призначення ГУНП в Миколаївській області, наразі працює старшим водієм-сапером частини піротехнічних робіт, підводного та гуманітарного розмінування аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Миколаївській області, майстер-сержант служби цивільного захисту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , працюючи поліцейським взводу №3 роти поліції особливого призначення ГУНП в Миколаївській області, будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції", а саме: своєчасно без поважних причин не подав декларацію типу "При звільненні".

У судовому засіданні прокурор обставини правопорушення, викладені у протоколі підтримав. Вважав наявних у справі доказів достатнім для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладення на нього мінімального адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працюючи поліцейським, у зв`язку із захворюванням (куприкова кіста) та необхідністю хірургічного втручання перебував на лікарняному у період з 05.02.2024р. по 03.03.2024р.; з 02.03.2024р. по 08.03.2024р. лікувався стаціонарно та йому проведено операцію. В подальшому, у зв`язку із реабілітацією та післяопераційними ускладненнями, продовжив лікуватися амбулаторно та перебував на лікарняному в період з 08.03.2024р. по 04.06.2024р. Під час перебування на лікарняному, 31.05.2024р. звільнився з ГУНП в Миколаївській області. Дійсно приступив до заповнення декларації "Після звільнення" 29.06.2024р., однак в ході внесення відомостей згадав, що раніше отримував страхову виплату після ДТП та задля об`єктивності й достовірності інформації звернувся до страхової компанії, втративши на це декілька днів. 03.07.2024р., отримавши усі необхідні данні від страхової компанії, заповнив та подав декларацію "Після звільнення". Таким чином ОСОБА_1 підсумував, що мав поважні причини невчасного подання декларації у вигляді перебування на лікарняному та збору повних відомостей, необхідних для зазначення у декларації.

Додав, що визнання його винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення в подальшому потягне тяжкі наслідки у вигляді внесення до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення; звільнення з лав ДСНС; неможливість зайняття посад у державних органах протягом 3 років.

Адвокат Дідух К.О. в судовому засіданні заперечила проти обставин правопорушення, зазначених у протоколі. В обґрунтування зазначила, що ОСОБА_1 мав поважні причини пропуску строку подачі декларації через перебування на лікуванні, а також виникнення необхідності у підтвердженні джерела походження доходів за вже створеною декларацією в межах строків подання останньої. Окрім того в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на неподання або несвоєчасне подання декларації як обов`язкова складова суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчить те, що останній вживав активних дій, направлених на подання декларації в межах визначеного граничного строку.

Також захисник просила врахувати ступінь вини ОСОБА_1 , відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення, відсутність шкоди; зважаючи на те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до відповідальності за аналогічні порушення, має позитивні характеристики з місця роботи, у зв`язку з чим вважала наявними підстави до звільнення останнього від адміністративної відповідальністю через малозначність скоєного.

Заслухавши наведені пояснення, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 , працюючи поліцейським взводу №3 роти поліції особливого призначення ГУНП в Миколаївській області, відноситься до суб`єкту, на якого поширюється дія вказаного закону.

Відповідно до Наказу ГУНП в Миколаївській області №461 о/с від 31.05.2024р., поліцейського взводу №3 роти поліції особливого призначення ГУНП в Миколаївській області, старшого сержанта поліції Дудніка Д.О., за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію України", звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції", особи, зазначені у п. 1, пп. "а , "в-ґ" п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції", які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Указом Президента України від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією РФ на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

При цьому на період воєнного стану в України, згідно роз`яснень НАЗК обов`язок подання декларацій відтерміновано.

ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування", в умовах воєнного стану, який набрав чинності 12.10.2023р., відновлено декларування та функції НАЗК.

З огляду на наказ ГУНП в Миколаївській області №461 о/с, останнім днем виконання ОСОБА_1 функцій держави як працівника поліції є 31.05.2024р. та його обов`язок подати декларацію типу "Після звільнення" в межах 30 днів діяв до 30.06.2024р. включно.

Згідно копії письмових пояснень від 27.09.2024р. ОСОБА_1 пояснив, що перед звільненням йому повідомили про необхідність подання декларація "При звільненні" протягом 30 днів.

Між тим ОСОБА_1 подав декларацію типу "Після звільнення" лише 03.07.2024р., проти чого останній не заперечував, однак сторона захисту стверджувала про наявність поважних причин до невчасного подання у виді тривалого лікування та збору відомостей у страхової компанії щодо джерела походження доходів.

Обставини тривалого перебування ОСОБА_1 на лікуванні сторонами провадження не заперечуються, за такого вважаються судом встановленими.

З доданої до протоколу роздруківки Послідовності дій користувача вбачається, що 29.06.2024р. ОСОБА_1 приділив увагу розділу 11 "Доходи/подарунки" - близько 20 хв., на решту розділів - менше 1 хвилини на кожний. В новій декларації (від 03.07.2024р.) приділив увагу розділу 11 близько 4 хвилин. У виправленій декларації працював з розділами 11, 12, 16. Вказане узгоджується із поясненням ОСОБА_1 про те, що він вживав активних дій, направлених на заповнення декларації та його версія про переривання у процесі декларування задля отримання відомостей від страхової компанії матеріалам справи та прокурором не спростована.

Між тим, оцінюючи "поважність" причин пропуску строку подання декларації, суд приходить до наступних висновків.

Так, конструктивною ознакою правопорушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне подання декларації. При цьому такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В даному випадку суд вважає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 та його захисник не є поважними для пропуску строку подання декларації, виходячи з того, що

- ОСОБА_1 був обізнаний із необхідністю подання декларації "Після звільнення" протягом 30 днів (згідно його письмових пояснень);

- в період з 08.03.2024р. по 04.06.2024р. ОСОБА_1 теж перебував на лікарняному, однак вже лікувався амбулаторно, відвідував медичний заклад задля проходження процедур, але згідно медичних документів, наданих стороною захисту, вбачається що стан здоров`я останнього не заважав працювати з комп`ютером та здійснювати збір відомостей необхідних для декларування;

- з урахуванням можливості отримати переважну більшість необхідних відомостей для заповнення декларації онлайн, ОСОБА_1 не було необхідності витрачати час на безпосереднє відвідування структур - володільців такої інформації, зокрема і страхової компанії для уточнення даних;

- ОСОБА_1 розпочав процес декларування тільки 29.06.2024р. (вхід в систему) - за декілька днів до кінця строку, зважаючи на що, виявивши необхідність отримання додаткової інформації від страхової компанії, йому вже просто не вистачило часу для завчасного збору відомостей та вчасного декларування.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді невчасного подання декларації і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, таким чином у бездіяльності останнього наявна форма вини у виді непрямого умислу.

За викладених обставин, вважаю що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу "При звільненні".

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, яке не є грубим, беручи до уваги що тяжких наслідків не настало, а також особу правопорушника, який із фактом невчасного подання декларації погодився, раніше до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення не притягувався, має позитивні характеризуючі характеристики з місця роботи, є УБД, а за такого вважаю за необхідне та достатнє застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в прибуток держави.

Оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, у зв`язку з чим на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" підлягає звільненню від сплати судового збору.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стане підставою до його звільнення, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції" розмежовано поняття "корупційного правопорушення" та "правопорушення, пов`язаного із корупцією", зокрема визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, у сенсі положень ЗУ "Про запобігання корупції", притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією (Глава 13-А КУпАП) є превентивним антикорупційним механізмом, направленим на дисциплінування осіб задля подальшого належного виконання ними обов`язків, передбачених цим Законом, недопущення вчинення корупційних правопорушень, а не задля їх фактичного покарання шляхом звільнення.

Керуючись ст. ст. 33, 172-6, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Грошові кошти перерахувати на розрахунковий рахунок №UA0014483, Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.