Справа № 183/9120/24
№ 3/183/5139/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1645 КУпАП, що надійшли з Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

30.08.2024 року о 13.40 годині ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці у магазині «Vape» за адресою: вул. Сучкова, 38, м. Новомосковськ, зберігала електронні сигарети без марок акцизного податку, чим порушено ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах».

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 1645 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину не визнала посилаючись обставини, які надала до суду її представник - адвокат Благодєтєвої Є.Я.. В клопотанні вона зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася, розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 p., заява № 17748/91, п. 38).

Враховуючи вказані вище фактичні обставини справи у взаємозв`язку з положеннями процесуальних норм національного законодавства та прецедентної судової практики ЄСПЛ, виходячи із засад судочинства, в тому числі і з принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на справедливий суд, яке полягає у наданні їй можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопорушення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується її прав та обов`язків, у порядку, передбаченому законом, користуватися правовою допомогою захисника, також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом.

Вважають, що при складенні протоколу та з`ясуванні фактичних обставин було допущено суттєві порушення КУпАП, що виключає склад правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Як вбачається із копії складеного протоколу від 30 серпня 2024 року того ж дня о 13.40 годині ОСОБА_1 перебуваючи начебто на робочому місці за адресою: АДРЕСА_3 , зберігала електронні сигарети без марок акцизного податку.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням оскільки в ньому містяться неточності та обставини, які не відповідають дійсності. По-перше, диспозиція ч. 1 ст. 1645 КУпАП передбачає адміністративне стягнення за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Частина 1 ст. 256 КупАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушень зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи яка склала протокол,- відомості про особу, яка притягається до адміністративну відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративно; правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Водночас, протоколом про адміністративне правопорушення констатовано, що ОСОБА_1 начебто зберігала електронні сигарети на яких відсутні марки акцизного податку.

Таким чином діяння, яке зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, і яке ставиться в провину ОСОБА_1 , як вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1645 КУпАП, не відповідає диспозиції вказаної правової норми. Відповідно матеріалів справи, на підтвердження, що вилучені електронні сигарети мають фальсифіковані марки акцизного податку докази відсутні як і в принципі відсутні фото на яких могли бути зафіксовані вказані відомості.

Тобто фактично в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1645 КУпАП.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності якій діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт та об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з, адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

У той час як суд не вправі самостійно змінювати особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь якого проступку (в тому числі адміністративного, правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушенню винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

По-друге, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також: встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18.

По-третє, відповідно до правової позиції, викладеній в Постанові Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження № К/9901/23762/18, однією з підстав (в сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути неповідомлення про проведення зйомки на боді-камеру. Також зазначено, що зйомка події має здійснюватися працівниками поліції безперервно.

ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення будь-якої відеозйомки на бодікамеру та з огляду на відсутність такого доказу не можливо встановити, чи була здійснена така зйомка безперервно, чи ні.

Будь-яких свідків, які могли б підтвердити факт вчинення або невчинення правопорушення ОСОБА_1 немає, про що також зазначено у складеному і протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи адміністративної відповідальності є наявність події адміністративної правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином не зрозуміла правова кваліфікація адміністративного правопорушення, його дійсність, відношення особи, на яку було складено протокол до цих обставин та взагалі існування підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 252 КУПАІЇ обов`язок щодо збирання доказів покладається 5 особу що складає протокол, отже суд самостійно не може збирати такі докази.

Відповідно до правової позиції викладеною ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Ма1о1еуеvаv.Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («КагеІіпv. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін, процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомими чітких і узгоджених між собою».

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювач докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзП. «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17. ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Таким чином, хоча б одного об`єктивного та належного доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не зафіксовано, лише суб`єктивна думка конкретного працівника поліції, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 1645 КпАП України, а усі сумніви суд має тлумачити на користь останньої відповідно до положень ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративні:! правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаємо, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1645 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, на підставі просить суд провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1645 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Повернути тимчасово вилучені предмети власнику чи законному володільцю належністю, або особі, у якої воно вилучалось.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також надані до нього матеріали, суддя приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладене, суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи.

А саме: протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до ч. 1 ст. 1645 КУпАП, тобто зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Однак дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані як роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, тобто її дій не відповідають диспозиції вказаної правової норми.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в протоколі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 зберігала електронні сигарети, які мають саме фальсифіковані марки акцизного податку.

Тому є усі підстави вважати протокол про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1645 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1645 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.П. Крохмалюк