Справа № 517/888/24
Провадження № 3/517/721/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Того ж дня до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Протоколи складені начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_2 (а.с. 1, 16).

Постановою суду від 02 липня 2024 року справи про адміністративне правопорушення справи про адміністративне правопорушення № 517/888/24, провадження № 3/517/721/2024 та № 517/889/24, провадження № 3/517/722/2024 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, об`єднано в одну справу, якій присвоєний єдиний унікальний номер 517/888/24 (а.с. 13).

Відповідно до адміністративних матеріалів наданих суду встановлено, що 29 червня 2024 року біля 10 год 50 хв., поблизу с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області, на відстані до 25000 метрів від лінії державного кордону, було виявлено ОСОБА_1 , який намагався перетнути державний кордон на вихід з України до Р. Молдова на напрямку с-ще Затишшя (Україна) с. Колосове (РМ) поза пунктом пропуску, в пішому порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Також, згідно адміністративних матеріалів наданих суду встановлено, що 29 червня 2024 року біля 10 год 50 хв., поблизу с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області, виявлено ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору вимозі військовослужбовця із складу прикордонного наряду «Прикордонний патруль», а саме на неодноразову законну вимогу старшого лейтенанта ОСОБА_3 зупинитись, почав тікати та тільки після двох попереджувальних пострілів вгору, зупинився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 23, ст. 34 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (зв.а.с. 1, 16). Крім цього, про вказане судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення йому SMS-повідомлення, що підтверджено довідкою про доставку SMS (а.с. 30). Варто наголосити, що у матеріалах справи наявні підписані ОСОБА_1 заяви на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с. 9, 24).

Також, у матеріалах справи містяться власноручно написані ОСОБА_1 заяви про розгляд справи у його відсутність, в яких він зазначив, що вину у вчинених адміністративних правопорушеннях визнає повністю (а.с. 8, 23).

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 2 ст. 277 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 41-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203-206-1, розглядаються протягом доби.

Отже, ураховуючи закінчення строку розгляду справи, визначеного ч. 2 ст. 277 КУпАП, який є усічений та не підлягає продовженню, та те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення та повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а також беручи до уваги те, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ПдРУ № 296570 від 29 червня 2024 року та серії ПдРУ № 296569 від 29 червня 2024 року, з яких вбачаються дані про його особу, дату, час, місце та обставини скоєних ОСОБА_1 правопорушень, які підписані останнім без будь-яких зауважень щодо їх змісту (а.с. 1, 16); рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_2 , згідно якого він 29 червня 2024 року біля 10 год 50 хв. будучи в прикордонному наряді «ПП» на напрямку с-ще Затишшя (Україна) с. Колосове (РМ), виявив ОСОБА_1 , який намагалися здійснити незаконний перетин державного кордону України з Республікою Молдова на вихід з України поза пунктом пропуску, в пішому порядку. В ході затримання ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовців зі складу прикордонного наряду, а саме на неодноразову вимогу зупинитись, особа почала тікати та тільки після двох попереджувальних пострілів, зупинився (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29 червня 2024 року, згідно яких він власноручно вказав, що в додатку «You Tube» знайшов відео, у якому пояснювалося як можна нелегально перетнути державний кордон України. Протягом двох тижнів він планував схему маршруту. Надалі в м. Одеса сів на електропоїзд сполученням «Одеса-Вапнярка». На станції «Затишшя» до нього підішли працівники прикордонної служби для перевірки документів, однак він почав тікати. Після декількох пострілів вгору зупинився. Свою вину у скоєних правопорушеннях визнає повністю, доповнень та зауважень немає (а.с. 3); схемою місцевості виявлення правопорушення, з якої встановлено, що 29 червня 2024 року о 10 год 50 хв. чоловік призовного віку ОСОБА_1 , був виявлений в близькості від лінії державного кордону України з Республікою Молдова. Напрямок руху виявленого з с-ща Затишшя (Україна) в напрямку с. Колосове (Р.Молдова) на вихід з України, в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України. В ході затримання дана особа проігнорувала неодноразові вимоги прикордонників зупинитись та почала тікати. Тільки після двох попереджувальних пострілів, припинив рух (а.с. 4); доповідною запискою про результати проведення перевірочних заходів, з якої вбачається, що уповноваженою особою державної прикордонної служби встановлено, що ОСОБА_1 звільнили з роботи та він вирішив поїхати за кордон. Лінію державного кордону мав намір перетнути незаконним шляхом (неподалік м. Одеса). Сам за допомогою мапи знайшов точку ймовірного перетину. Після цього вирішив їхати до вказаного місця на електропоїзді «Одеса-Вапнярка». 29 червня 2024 року біля 06 год 00 хв. він виїхав з м. Одеса та доїхавши до населеного пункту Затишшя Роздільнянського району Одеської області, був виявлений працівниками прикордонної служби (а.с. 6); а також фототаблицею огляду мобільного телефону ОСОБА_1 , з якої вбачається маршрут можливого перетину останнім державного кордону України (зв.а.с. 6).

Отож, винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом, отриманих з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 1998 року № 1199 (із подальшими змінами) «Про контрольовані прикордонні райони» в Одеській області таким, серед інших, є увесь Роздільнянський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Окрім того, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків віком 18-60 років за кордон.

Суд наголошує на тому, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 (чоловік призовного віку, мешканець м. Одеса), особа якого встановлена згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданого 08 серпня 2019 року органом 5101, який мав останній при собі, був виявлений прикордонниками 29 червня 2024 року о 10 год 50 хв. на відстані до 25000 м від лінії державного кордону, поблизу с-ща Затишшя Роздільнянського району Одеської області (в районі у якому запроваджений прикордонний режим).

Отже, зазначене вище, а саме місце виявлення ОСОБА_1 прикордонним нарядом, близькість перебування його від лінії державного кордону, в сукупності з іншими дослідженими доказами, свідчить про умисні дії останнього спрямовані на спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Згідно із ст. 34 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив наступні адміністративні правопорушення:

- адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а саме: спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктом пропуску через державний кордон України.

- адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відношення до скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даних правопорушень, суд визнає його щире розкаяння. Обставини, що обтяжують його відповідальність судом не встановлені.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За порушення ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність шляхом накладення штрафу на осіб у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Санкція ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає накладення штрафу на осіб в розмірі від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

У даному випадку адміністративне стягнення до ОСОБА_1 необхідно застосовувати в межах ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки санкція за даною статтею є більш суворою.

На підставі викладеного вище, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП та ураховуючи обставини і характер вчинених правопорушень ОСОБА_1 , дані про його особу, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 36, 185-10, 204-1, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів Фрунзівський р/с в Од.обл./отг.смт.Захарівка/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ТУ ДСА в Од.обл./отг.смт.Захарівка/22030101, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача (стандарт IBAN) UA0015672, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 10200 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: