Справа № 743/725/24
Провадження №3/743/424/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Приходько О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки матеріали, які надійшли від Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у товаристві з обмеженою відповідальністю "Є будівництво", до адміністративної відповідальності не притягувався в силу положення статті 39 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2024 р. о 01 год 24 хв в селищі Добрянка по вул. Поліська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 02.07.2024 р. ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що він та його товариш працюють неофіційно. Допізна робили автомобіль. Оскільки зранку треба було їхати у Київ на роботу, товариш вирішив залишитися ночувати у нього. Однак о 20-ій хвилині зателефонувала його матір і повідомила, що їй зле. Тому ОСОБА_1 був вимушений везти товариша додому у комендантську годину. Від проходження огляду відмовився з тих підстав, що уже був пізній час.

У судовому засіданні 02.07.2024 р. та у письмовій заяві про закриття справи захисник ОСОБА_1 вказала на порушення процедури складення адміністративних матеріалів, що полягало у: небезперервності відеозйомки (на переконання захисника, відеозаписи були частково обрізані та не відображають усіх подій); направлення на огляд водія під відеозапис не вручалось; поліцейськими проведення огляду здійснено не було; огляд, направлення та протокол повинні проводитись/складатись у присутності свідків; відсутні докази того, що під час подій, зафіксованих у протоколі, у поліцейських взагалі були наявні газоаналізатори; відсутності у матеріалах справи розписки про передачу транспортного засобу іншій особі, доставлення транспортного засобу на штрафмайданчик, залишення його на узбіччі; зупинення транспортного засобу без увімкнених маячків.

Також захисник просила суд врахувати ту обставину, що ОСОБА_1 не розумів, що йому фактично пропонують пройти огляд на місці, а також те, що у сім`ї ОСОБА_1 виховується двоє неповнолітніх дітей та здійснюється догляд за повнолітньою недієздатною дитиною дружини. Захисник зауважила, що керування транспортним засобом впливає на дохід ОСОБА_1 , позаяк він перевозить на автомобілі матеріали та возить дитину на огляд до лікарів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Судом перевірено доводи захисника щодо нерозуміння ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, зупинку транспортного засобу без маячків, та встановлено з відеозаписів, що зупинка траспортного засобу була здійснена після увімкнення на службовому автомобілі проблискових маячків червоного і синього кольорів та застосування спеціального звукового сигналу. Після зупинки транспортного засобу поліцейський представився, повідомив водієві про порушення правил пересування під час комендантської години в якості причини зупинки. На вимогу водія поліцейський пред`явив йому посвідчення. Також поліцейський повідомив водія про різкий запах алкоголю.

Після цього, о 01 год 40 хв поліцейський запитав: "прилад "Алкофор" продуєте на місці зупинки?", на що ОСОБА_1 відповів: "Ваші документи". О 01 год 46 хв поліцейським повторно наголошено на наявності явних ознак алкогольного сп`яніння. О 01 год 49 хв поліцейським повторно запропоновано продути прилад "Алкофор" на місці або проїхати до лікарні. Також повідомлено, що у разі відмови буде складено протокол за відмову. О 02 год 01 хв поліцейським повторно роз`яснюється порядок проходження огляду. О 02 год 15 хв поліцейський знову двічі запитав ОСОБА_1 про продуття приладу, та знову отримав у відповідь: "документи Ваші". О 02 год 17 хв поліцейський повторно пропонує пройти огляд на місці, на що ОСОБА_1 відповідає: "я не буду нічого дуть". Поліцейський одразу запитує: "проїдете?", та отримує у відповідь: "ніхто нікуди не поїде". О 02 год 17 хв поліцейський знову роз`яснює порядок проходження огляду на стан сп`яніння та о 02 год 18 хв повторює запитання щодо проходження огляду. О 02 год 20 хв поліцейських повторно запитує двічі про проходження огляду. О 02 год 21 хв поліцейський запитує: "Ви продувати будете?" та отримує відповідь: "до побачення".

О 02 год 22 хв ОСОБА_1 перейшов на агресивний крик в бік інспектора поліції і з крикливою інтонацією відповів поліцейському ненормативною лексикою з вказівкою напрямку руху інспектора, що суд сприймає як остаточну категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, о 02 год 35 хв поліцейський надав для огляду ОСОБА_1 маршрутний лист, який той вимагав від поліцейських з самого початку відеозапису. Однак, ознайомившись з маршрутним листом, ОСОБА_1 почав запитувати поліцейських про наявність дозволу від прикордонної служби.

Також суд звертає особливу увагу на ту обставину, що поведінка ОСОБА_1 була очевидно не адекватною обстановці, що свідчить для суду на користь обґрунтованих сумнівів у поліцейських про перебування особи у стані сп`яніння.

Так ОСОБА_1 поводив себе зухвало, сперечався; тривалий час не пред`являв посвідчення водія; вимагав надати дозвіл на проблискові маячки, маршрутний лист; висловлювався нецензурною лексикою в бік працівників поліції; демонстрував явну неповагу до законодавства України, посвідчення поліцейського, працівників правоохоронних органів; не хотів слухати нічого з того, що говорили працівники поліції.

Таким чином, у ході судового розгляду не підтвердились як доводи захисника щодо того, що ОСОБА_1 не розумів порядку проходження огляду, так і доводи про зупинку транспортного засобу без увімкнених проблискових маячків.

Окремо суд зуважує, що постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.06.2019 р. (справа № 743/667/19) ОСОБА_1 визнавався винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду.

В силу положень ст. 39 КУпАП ОСОБА_1 є таким, що не піддавався адміністративному стягненню. Однак, з мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що вимагав надати документи керування його транспортним засобом, але йому їх не надали. ОСОБА_1 надав диск із відеозаписом на спростування своєї вини. На відео записана розмова ОСОБА_1 з працівниками поліції. ОСОБА_1 неодноразово вказував, що йому не надали відео- та фото- докази, вимагав надати дозвіл на «мігалки», казав, що сидів збоку, питав у працівників поліції чи вони «нормальні?», на прохання поїхати до лікарні, відповідав: «яка лікарня?», застосовував ненормовану лексику, сварився.

Відтак наявність попередньої однотипної поведінки ОСОБА_1 , на переконання суду, свідчить про його свідому недобросовісність у виконанні законних вимог працівників поліції та намагання таким чином уникнути відповідальності.

Щодо припущень захисника про відсутність у поліцейських газоаналізатора суд зауважує, що з відеозаписів не вбачається жодного сумніву щодо такої наявності. При цьому, ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів таких сумнівів чином не висловлював.

Щодо доводів захисника про непроведення огляду особи на стан сп`яніння суд зауважує, що згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, то очевидним є той факт, що огляд проведеним бути не міг.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи захисника також в частині обов`язку проведення огляду у присутності двох свідків, оскільки чинним законодавством така вимога не передбачена у випадку проведення відеофіксації.

Щодо доводів захисника про порушення процедури відсторонення від керування транспортним засобом, то в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про ознайомлення з забороною керування транспортним засобом. Крім того, о 02 год 00 хв поліцейським роз`яснювався порядок відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Щодо доводів захисника про небезперервність відеозйомки, то такі доводи спростовуються переглянутими у судовому засіданні відеозаписами, які, хоча і складаються з кількох файлів, проте не містять часових проміжків.

Щодо доводів захисника про невручення під відеофіксацію направлення водія на огляд, суд вважає за необхідне зазначити, що інспектор поліції більше години надавав ОСОБА_1 та його знайомим (що прибули на місце події) відповіді на запитання, намагався припинити їх спроби вирішити питання всупереч чинному законодавству, безліч разів пропонував пройти огляд, однак поведінка ОСОБА_1 , як вже було описано судом, не дозволяла поліцейському налагодити повноцінну комунікацію з особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 від отримання протоколу відмовився, що ставить під сумнів його бажання на отримання направлення, а тому доводи захисника в цій частині суд визнає необґрунтованими в якості підстави для закриття провадження у справі.

Відтак вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не встановлено та вони у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний вид покарання, суд не враховує при призначенні покарання особу порушника, обтяжуючі та пом`якшуючі відповідальність обставини, що також передбачено положеннями ст. 33 КУпАП.

З цих підстав суд позбавлений можливості за волею законодавця приймати до уваги наявність у ОСОБА_1 утриманців та потребу у керуванні транспортним засобом в подальшому.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 401, 130, 221, 245-249, 251, 256, 276-279, 280, 281, 283 - 292 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП не зазначено, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для оплати штрафу:

Банк отримувача: ГУК в Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300

Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37972475

Рахунок отримувача: UA0025001

Призначення платежу: 21081300; Серія; Номер протоколу

Штраф, відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до статті 308 КУпАП.

Реквізити для стягнення судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Призначення платежу: судовий збір на користь держави №___/____/____ (номер справи про стягнення судового збору).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. В. Кравчук