Справа № 206/4523/24
Провадження № 3/206/2036/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

23 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Прінь І.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕР1 №107604 від 04 серпня 2024 року встановлено, що 04.08.2024р. о 10-10 год. в м. Дніпро, Самарський р-н, на вул. Кадрова, 22 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Pointer державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнавав. Суду пояснив, що вважає складений відносно нього протокол неправомірним, оскільки працівники поліції зупинили його безпричинно. Правил дорожнього руху він не порушував, п телефону за кермом не розмовляв. Відтак вимоги поліцейських про проходження медичного огляду в медичному закладі були незаконними. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Захисник адвокат Пасіник Т.В. подав письмову заяву про закриття провадження у справі,яке підтримав в судовому засіданні. В обґрунтування заяви вказує на те, що

В обґрунтування клопотання вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, докази керування транспортним засобом, факту зупинки. Матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу, встановлені ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Водій не порушував Правил дорожнього руху. Таким чином, водій не зобов`язаний був виконувати подальші вимоги працівників поліції, а всі складені в подальшому процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними і допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В матеріалах справи відсутнє направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Під час виявлення працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, під час перевірка реакції зіниць очей на світло, огляд його рук, не було складено акт огляду. За таких підстав вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений неправомірно. Відеозапис не містить доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Навпаки він зазначав неодноразово, що він готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього рух, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено диск з відеозаписами з нагрудних відеокамер № 472209, №474020, які були досліджені судом.

З відеозаписів встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції через порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме використання телефону під час руху, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Факт зупинки транспортного засобу не заперечувався і самим водієм. Таким чином, доводи сторони захисту щодо неправомірного зупинення транспортного засобу водія ОСОБА_1 безпідставними.

В процесі спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра що водій знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. Зокрема поліцейськими були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як « зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук», про що було повідомлено водія і запропоновано водію проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

Згідно із п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року №1452/735 ) встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок від 17.12.2008 №1103) встановлено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Пунктом 8 Порядку від 17.12.2008 №1103 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_1 зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, вважає, що вимоги поліцейських про проходження огляду в медичному закладі були неправомірними.

На відеозапису зафіксовано, що впродовж майже двох годин працівники поліції неодноразово пропонували водію ОСОБА_1 проїхати з ними до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому водію було забезпечено його право на отримання юридичної допомоги, однак його адвокат впродовж двох годин на місце зупинки транспортного засобу так і не з`явився. Водій дійсно неодноразово говорив, що він не відмовляється пройти огляд на місці зупинки, але їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовлявся.

Такі дії водія суд розцінює, як ухилення від огляду, тобто відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката Пасічника Т.В., дослідивши надані суду докази, давши їм оцінку в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпП.

Отже, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь вини, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП і вважаю за необхідне з метою виправлення водія і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст.33,40-1, ч. 5 ст.126, ч.1 ст. 130,283-285,289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнення штрафу провести на р/р UA004001, код класифікації доходів бюджету адмін.. штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, , отримувач ГУК у Дніпропетровській області/м. Дніпро, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Стягнення судового збору провести на рахунок Самарський районний суд м. Дніпропетровська, Самарський, отримувач ГУК у Дніпропетровській області/сам.р./22030101, код отримувача ЄДОПОУ 37988155, банк отримувача Казначейство України ( ел. Адм.. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0004634, наявність відомчої ознаки «00» без деталізації за відомчою ознакою.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Строк звернення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення терміну, встановленого у випадку відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя І.П. Прінь