Справа № 185/8429/24
Провадження № 3/185/3136/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 жовтня 2024 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чернявська І.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 187080 від 12 серпня 2024 року, 12 серпня 2024 року о 01 годині 07 хвилин в м. Павлоград вул. Центральна 96/1, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом«Fiat» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про успішну доставку смс-повідомлення, причини неявку суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на належність, допустимість, достатність та достовірність суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами, передбаченими ст.ст.245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, під час складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону.

Посадова особа правоохоронного органу, що склала протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходила з того, що винність вказаної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується такими доказами:

- доданими до протоколу актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 від 12.08.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, щ знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 12.08.2024;

- роздруківкою відомостей ГСЦ МВС відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- рапортом поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.08.2024;

- записами з відео-фіксацією обставин подій, що представлені на диску.

У відповідності до ч.3 ст.256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 власноруч зазначив, що відмовляється від письмового пояснення щодо обставин правопорушення, та надасть свої пояснення в суді.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_2 не оспорював факт перебування у зазначений час у стані алкогольного сп`яніння. Він зазначав, що працівники поліції зупинили його у дворі власного будинку, безпідставно звинуватили у зазначеному правопорушенні та стали вимагати проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Він пояснював їм, що не керував автомобілем у стані сп`яніння, разом з тим погодився пройти відповідний огляд. Оскільки на місці події це зробити не вдалося, він був доставлений до лікарні, де у нього було підтверджено стан алкогольного сп`яніння. Зазначену обставину він не заперечує, бо в той день, під час вечері, вживав алкоголь, але автомобілем у такому стані не керував.

Вказана позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності наданими суду доказами з боку правоохоронного органу не спростована.

Згідно з правовою позицією, що викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, - відповідальність за ст.130 КУпАП несуть лише ті особи, які керують транспортними засобами, в тому числі, і у стані алкогольного сп`яніння.

Вказана диспозиція у такій редакції напряму зазначену у ст.130 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності у водіїв транспортних засобів саме за керування транспортними засобами у стані, в тому числі, й алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом у стані сп`яніння, як визначає КУпАП, має бути зафіксований належним чином за допомогою відео-фіксації вказаного факту на боді-камеру поліцейського.

Відповідно до п.5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026,- включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Разом з тим, посадовою особою правоохоронного органу на підтвердження висунутого ОСОБА_1 звинувачення взагалі не було надано будь-якого доказу у справі, який би свідчив про те, що саме водій ОСОБА_1 перебував за кермом у час та місці, зазначені в протоколі, був учасником дорожнього руху, керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, тощо.

Так. наданий суду у справі ОСОБА_1 відео-доказ складається з чотрьох частин та представлений на одному диску.

Дослідженням судом одного з відео-доказів у справі підтверджується той факт, що вночі, у дворі будинку на вимогу працівника поліції підійти до поліцейського, невідомий чоловік починає втікати, момент того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також його відмова від проходження не зафіксована.

Натомість, інший відео-доказ, доданий до справи та досліджений судом містить в собі фіксацію без звуку подій, пов`язаних з рухом вночі містом автомобіля, зупинка вказаного транспортного засобу на проїжджій частині однієї з вулиць міста поліцейським, спілкування працівника поліції з водієм вказаного транспортного засобу, тощо, який суперечить вищезгаданому доказу.

Також згідно рапорту поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.08.2024 зазначено, що було виявлено мопед «FIAT DOBLO», н.з. НОМЕР_2 , що не відповідає опису обставин зазначених в протоколі та на відео-доказах, так як згідно відеозапису встановлено автомобіль з н.з. НОМЕР_1 .

Отже, доданий до справи доказ не підтверджує факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак, дії посадової особи правоохоронного органу, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам зазначених вище Інструкцій, та КУпАП, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із встановленими вище порушеннями.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину», залежно від ступеню ії суспільної небезпеки ( Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччин», «Девеєр проти Бельгії»).

Зміст та напрямок вказаної тенденції зводиться до того, що адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, беручи до уваги фактичну відсутність у даній справі доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

ухвалив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. Г. Чернявська