ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/9728/21

Пров. №3/766/8723/24

22.11.2024

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

У провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л. 06.11.2024 передано справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 що надійшла до суду 23.07.2021.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення №57 від 07.06.2021 суть адміністративного правопорушення полягає в наступному: «посадова особа ОСОБА_1 головний бухгалтер Херсонського ясла-садка №18 Херсонської міської ради вчинила правопорушення п.п.б п.176.2 ст.176 п.119.1 Податкового Кодексу України, а саме: платником податку подано з порушенням встановлених строків податкових розрахунок сум доходу нарахованого(сплаченого) на користь платників фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум, нарахованого з них єдиного внеску, фактично поданого 12.09.2021, граничний строк подання 11.05.21, час та місце вчинення правопорушення Акт №1839/21-22-24-1/24114352 від 02.06.21, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. (далі виправлено статтю, виправлення не обумовлено, номер статті незрозумілий) від 01.12.1984.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , у судове засідання не заявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, яка вручена їй особисто.

Суддя вирішила розглядати справу про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступного.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, мають бути зазначені час та місце адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

В порушення вказаних вимог закону у протоколі про адміністративне правопорушення замість зазначення часу та місця вчинення адміністративного правопорушення зроблено посилання на «Акт №1839/21-22-24-1/24114352 від 02.06.21», не викладено суть адміністративного правопорушення, не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність, оскільки виправлений номер статті, з чого неможливо зрозуміти конкретну статтю, не можна вважати зазначенням нормативного документу( стаття є нормативний документ, яким передбачено відповідальність).

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, а також визначати кваліфікацію чи збирати докази у справі Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

З урахуванням викладених обставин суддя прийшла до висновку, що відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказана справа про адміністративне правопорушення надійшла у провадження судді після закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності визначених ст.38 КУпАП.

Відповідно до приписів ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП цього ж Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду( судді) стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій-п`ятій цієї статті.

Зі змісту наведених норм КУпАП вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності доведеності вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого ст.38 КУпАП, перебіг якого починається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні- з дня його виявлення).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказам законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення ( п.1 с.1 ст.247 КУпАП).

Оскільки, суддя прийшла до висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, то справу необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності , її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяО. Л. Черниш