П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , навідник, солдат ВЧ НОМЕР_2 ,-

ч.3 ст. 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2024 року серії КИС №1189, ОСОБА_1 16.11.2024 о 22-15 од під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового базування підрозділу військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_1 був виявлений командуванням ВЧ з підозрою на перебування в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із тим, що у ВЧ НОМЕР_2 відсутній спеціальний технічний засіб, ОСОБА_1 було доставлено до КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» м.Суми та відповідно до висновку лікаря останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується, зокрема питання, чи належить до компетенції розгляд даної справи (п.1 ч.1ст. 278 КУпАП).

Відповідно до ч. 1ст. 257 КУпАПпротокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, визначеним у ч. 1ст. 276 КУпАПсправа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У відповідності до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Частинами 2-4 ст. 276 КУпАП передбачені винятки із загального правила розгляду справи за конкретним статтями КУпАП, проте ст.172-20 КУпАП до цього перілку не належить.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, яке інкримінується особі, вчинено поблизу м.Суми Сумської області, тобто навіть не у самому м.Суми, а поза його межами. Тому судовий розгляд адміністративної справи не належить до компетенції Зарічного районного суду м.Суми.

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цьогоКодексута інших законів України. При цьому чинні процесуальні нормиКУпАПбезпосередньо не містять положень щодо підстав і порядку зміни територіальної підсудності справ.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положеньКПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК Україникримінальне провадження передається на розгляд іншому суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення поблизу м.Суми Сумської області, вважаю за необхідне направити справу про адміністративне правопорушення до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст. 276, 278 КУпАП, ст. 34 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП направити до Сумського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Клімашевська