Справа №461/4645/24
Провадження №3/461/1990/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Сліпенка С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Волинська область, місце роботи - водій ФОП ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 18.03.2019 виданий органом № 0716,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

11.03.2024 у пункт пропуску «Грушів Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , яким переміщувався товар: «Легковий автомобіль після ДТП, марки: TOYOTA, модель: COROLLA CROSS, що був у використанні, 2023 року випуску, модельний рік - 2023, номер кузова: НОМЕР_4 , двигун - бензиновий, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна 1986 см3. Загальна кількість місць для сидіння - 5, включаючи водія. Країна виробництва США. Призначений для переміщення дорогами загального користування.» в митному режимі імпорт, за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ №24UA64U8. Як підставу для пропуску вказаного товару на митну територію України ОСОБА_1 подано товаросупровідні документи, а саме:

- рахунок-фактура (Invoice) №9738 від 22.12.2023 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (SALVAGE CERTIFICATE) №G32954H від 20.10.2023 року;

- довіреність від громадянина ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) громадянину ОСОБА_1 , яка зареєстрована у реєстрі за №613 від 06.03.2024 року.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів та попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ №24UA64U8, на митну територію України переміщується товар: «Легковий автомобіль після ДТП, марки: TOYOTA, модель: COROLLA CROSS, що був у використанні, 2023 року випуску, модельний рік - 2023, номер кузова: НОМЕР_4 , двигун - бензиновий, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна 1986 см3. Загальна кількість місць для сидіння - 5, включаючи водія. Країна виробництва США. Призначений для переміщення дорогами загального користування.». Продавцем товару є компанія «Lion Motors Group LLC», одержувачем та покупцем, особою відповідальною за фінансове врегулювання зазначено громадянина ОСОБА_3 (п-рт СВ 650365 від 31.01.2022 р., вид. Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області). Вартість товару становить 11883,00 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 453229,50 гривень. Заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД . Вказаний товар переміщується громадянином України ОСОБА_1 на підставі довіреності від 06.03.2024 № 613, якою громадянин України ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 ) уповноважив його придбати за кордоном на його ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, а також представляти його інтереси в державних установах тощо, посвідченої ОСОБА_4 - приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрованої у реєстрі за №613 від 06.03.2024 року.

Відповідно до інформації наявної у Єдиному реєстрі нотаріусів, станом на 14.03.2024, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №7598, видане приватному нотаріусу Чичековій Ганні Савеліївні тимчасово не діє.

З метою перевірки законності переміщення через митний кордон України вказаного товару, правдивості та законності отримання поданих до митного контролю товаросупровідних документів, Львівською митницею 14.03.2024 листом №20-03/20-01/14/7733 скеровано запит до відділу з питань у Запорізькій області управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На лист митниці отримано відповідь від 14.03.2024 №20-03/20-01/8.19/7733 (вх. митниці №28921/8.19 від 21.03.2024) у якій зазначено, що «робоче місце приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Чичекової Г.С. розташоване на тимчасово окупованій території, приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_4 зупинена, про що внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру нотаріусів, ОСОБА_4 у 2024 році приватну нотаріальну діяльність не здійснювала».

Для з`ясування обставин щодо видачі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Чичековою Г.С. та зареєстрованої у реєстрі за №613 від 06.03.2024, Львівською митницею листом від 18.03.2024 №20-03/20-01/14/7919 викликався ОСОБА_3 , однак у визначений час останній не прибув та про причини неявки не повідомив.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила). Відповідно до пункту 3 розділу І Правил: ТЗ (товари, що класифікуються за кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Пунктом 2 розділу І Правил визначено, що уповноважена особа особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами. У свою чергу, пунктом 7 розділу І Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів.

Наведеними Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою, у даному випадку громадянином України ОСОБА_1 .

Отже, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , з метою ввезення на митну територію України товару (транспортний засіб TOYOTA COROLLA CROSS, кузов НОМЕР_4 ), надав до митного контролю довіреність від громадянина ОСОБА_3 датовану 06.03.2024 зареєстровану у реєстрі за №613, якою його уповноважено на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, а також транспортування товару до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур. Однак, вказана довіреність приватним нотаріусом Чичековою Г.С. не видавалась та не посвідчувалась, тобто є підробленою.

Таким чином громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів.

Крім того, 11.03.2024 у пункт пропуску «Грушів - Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_6 / НОМЕР_7 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , яким переміщується товар: «Легковий автомобіль після ДТП марки: АСURА, модель: RDХ, що був у використанні, 2019 року випуску, модельний рік - 2020, номер кузова: НОМЕР_8 , двигун бензиновий, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна 1996 смЗ. Загальна кількість місць для сидіння - 5, включаючи водія. Країна походження США. Дата введення в експлуатацію 10.2019р. Призначений для переміщення дорогами загального користування.» в митному режимі імпорт, за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ №24UА65U5. Як підставу для пропуску вказаного товару на митну територію України ОСОБА_1 подано товаросупровідні документи, а саме:

- рахунок-фактура (Invoice) №805733 від 11.01.2024 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (SALVAGE CERTIFICATE) №G41758Н від 12.01.2023 року;

-довіреність від громадянина ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_9 ) громадянину ОСОБА_1 , яка зареєстрована у реєстрі за №991 від 04.03.2024 року.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів та попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ №24UА65U5, на митну територію України переміщується товар: «Легковий автомобіль після ДТП марки: АСURА, модель: RDХ, що був у використанні, 2019 року випуску, модельний рік - 2020, номер кузова: НОМЕР_8 , двигун бензиновий, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна 1996 смЗ. Загальна кількість місць для сидіння - 5, включаючи водія. Країна походження США. Дата введення в експлуатацію 10.2019р. Призначений для переміщення дорогами загального користування.» Продавцем товару є компанія «Сорагt, Іпс. Меmbег Wire Account», одержувачем та покупцем, особою відповідальною за фінансове врегулювання зазначено громадянина ОСОБА_5 (п-рт СЮ 432146 від 01.09.2016 р., вид. Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області). Вартість товару становить 14198,00 доларів СПІА, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 540 710,95 гривень. Заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД . Вказаний товар переміщується громадянином України ОСОБА_1 на підставі довіреності від 04.03.2024 №991, якою громадянин України ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_9 ) уповноважив його придбати за кордоном на його ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, а також представляти його інтереси в державних установах тощо, посвідченої ОСОБА_6 - приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрованої у реєстрі за №991 від 04.03.2024 року.

Відповідно до інформації станом на 14.03.2024, інформація про свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №2889 та про приватного нотаріуса Малишева Романа Євгеновича у Єдиному реєстрі нотаріусів відсутня.

З метою перевірки законності переміщення через митний кордон України вказаного товару, правдивості та законності отримання поданих до митного контролю товаросупровідних документів, Львівською митницею 14.03.2024 листом №20-03/20-01/14/7733 скеровано запит до відділу з питань у Запорізькій області управління нотаріату Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На лист митниці отримано відповідь від 14.03.2024 №20-03/20-01/8.19/7733 (вх. митниці №28921/8.19 від 21.03.2024) у якій зазначено, «що наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №444/13,1-03 від 29.03.2023 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Малишева Р.Є, припинена з 30 березня 2023 року, ОСОБА_6 у 2024 році приватну нотаріальну діяльність не здійснював».

Для з`ясування обставин щодо видачі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Малишевим Р.Є. та зареєстрованої у реєстрі за №991 від 04.03.2024, Львівською митницею листом від 18.03.2024 №20-03/20-01/14/7923 викликався ОСОБА_5 , однак у визначений час останній не прибув та про причини неявки не повідомив.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила). Відповідно до пункту 3 розділу І Правил: ТЗ (товари, що класифікуються за кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Пунктом 2 розділу І Правил визначено, що уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами. У свою чергу, пунктом 7 розділу І Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів.

Наведеними Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою, у даному випадку громадянином України ОСОБА_1 .

Отже, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , з метою ввезення на митну територію України товару (транспортний засіб АСURА, модель: RDХ, що був у використанні, 2019 року випуску, модельний рік - 2020, номер кузова: НОМЕР_8 ), надав до митного контролю довіреність від громадянина ОСОБА_5 датовану 04.03.2024 зареєстровану у реєстрі за №991, якою його уповноважено на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, а також транспортування товару до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур. Однак, вказана довіреність приватним нотаріусом Малишевим Р.Є. не видавалась та не посвідчувалась, тобто є підробленою.

Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Юрчак В.В. факти вчинення правопорушень заперечив. В обґрунтування своєї позиції захисник надав письмові пояснення, які підтримав в ході розгляду справи, наголосивши на тому, що, на його думку, у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованих йому правопорушень. Так, захист вказує, що ОСОБА_1 виконував функції перевізника, а тому не може нести відповідальність за інкриміноване йому правопорушення, адже він не є належним суб`єктом відповідальності. Також, захист стверджує, що подані ОСОБА_1 митні декларації носять попередній характер, а отже не є належними документами за подачу яких митному органу ОСОБА_1 може бути притягнутий до відповідальності, оскільки він не може нести відповідальність за достовірність відомостей наведених у попередній декларації.

Крім того, захисник просить врахувати позитивні дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обтяжуючих його відповідальність обставин та відсутність тяжких наслідків від його діянь

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Адміністративні матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку чим підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєння єдиного унікального номера справи 461/4645/24 (провадження 3/461/1990/24).

Представник митниці в судовому засіданні протокол підтримав.

Заслухавши доводи захисника та представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, тобто правопорушення передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами:

-протоколами про порушення митних правил № 0419/20900/24 та № 0420/20900/24 від 04.04.2024 року;

-долученими до протоколу копіями паспорта ОСОБА_1 , контрольного талону та свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу;

-копіями інвойсів №9738 та № НОМЕР_10 з перекладом;

-копіями довіреностей від 06.03.2024, завіреної нотаріусом Чичековою Г.С., та від 04.03.2024, завіреної нотаріусом Малишевим Р.Є.;

-заявами на вихід з пункту пропуску;

-листами Львівської митниці від 14.03.2024, Міністерства юстиції від 14.03.2024, Львівської митниці від 18.03.2024 до ОСОБА_3 , від 21.03.2024 до ТОВ «ВІП БРОК», від 18.03.2024 до ОСОБА_5 , Львівської митниці від 29.03.2024 про виклик ОСОБА_1 , які засвідчують вжиття митним органом заходів щодо встановлення та перевірки обставин наведених у протоколах;

-поясненнями керівника ТОВ «ВІП БРОК» від 26.03.2024 з додатками, зокрема копіями довіреностей ОСОБА_3 від 20.03.2024 та ОСОБА_5 від 12.03.2024;

-описом предметів затриманих у справі про порушення митних правил;

-доповідними записками представника митниці щодо обставин виявлення ознак неправомірного вивезення товарів із звільненням від митних платежів;

-повідомленням №112/24 про протиправне діяння;

-дорученням Запорізькій митниці, в порядку ст. 518 МКУ, з відповіддю до нього та додатками, зокрема поясненнями ОСОБА_3 , у яких останній вказав, що ОСОБА_1 йому відомий, а ним надавалось доручення від 03.04.2024 №448, яке посвідчено приватним нотаріусом Федосенком К.О. на перевезення автомобіля TOYOTA COROLLA, та копією цієї довіреності;

-дорученням Запорізькій митниці, в порядку ст. 518 МКУ, з відповіддю до нього та додатками, зокрема поясненнями ОСОБА_5 , у яких останній вказав, що ОСОБА_1 йому відомий, а ним надавалось доручення від 12.03.2024 №330, яке посвідчено приватним нотаріусом Федосенком К.О. на перевезення автомобіля АСURА RDХ, та копією цієї довіреності;

-свідоцтвом про реєстрацію автомобіля TOYOTA COROLLA та АСURА RDХ.

Вищенаведені докази є належними та допустимими, вони засвідчують факт переміщення товару через митний кордон, порядок проходження митних процедур, вказують на обставини виявлення факту переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів.

У свою чергу, оцінюючи доводи сторони захисту, суд виходить з того, що такі спростовані наведеними вище доказами.

При цьому суд виходить з наступних міркувань та мотивів.

Стороною захисту не оспорюється факт ввезення ОСОБА_1 транспортних засобів наведених у вищевказаних протоколах.

Фактично захисник вказує на те, що ОСОБА_1 не є належним суб`єктом відповідальності за інкриміноване правопорушення, а у його діях відсутній склад інкримінованих правопорушень.

З такою позиціє сторони захисту суд не погоджується та її відхиляє з огляду на наступне:

- Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила). Відповідно до пункту 3 розділу І Правил: ТЗ (товари, що класифікуються за кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Пунктом 2 розділу І Правил визначено, що уповноважена особа особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами. У свою чергу, пунктом 7 розділу І Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів. Отже, наведеними Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою;

- у даному випадку суб`єктом, який надав митному органу відповідні документи є саме громадянин України ОСОБА_1 ;

- в ході розгляду справи достовірно встановлено, що надані ОСОБА_1 митному органу довіреності від 06.03.2024, завірена нотаріусом Чичековою Г.С., та від 04.03.2024, завірена нотаріусом Малишевим Р.Є., не видавались;

-в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 надавав ОСОБА_1 доручення від 03.04.2024 №448, яке посвідчено приватним нотаріусом Федосенком К.О., на перевезення автомобіля TOYOTA COROLLA, а ОСОБА_5 надавав доручення від 12.03.2024 №330, яке посвідчено приватним нотаріусом Федосенком К.О., на перевезення автомобіля АСURА RDХ, тобто наведені особи не надавали довіреностей поданих ОСОБА_1 до митного органу;

-подані ОСОБА_1 митному органу довіреності уповноважили його придбати за кордоном автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, а також представляти інтереси осіб які видали цю довіреність в державних установах тощо, що повністю спростовує версію сторони захисту щодо того, що ОСОБА_1 виконував лише функцію перевізника товарів і не є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 483 МКУ.

Суд також відзначає, що стороною захисту в ході розгляду справи суду не повідомлено у якій спосіб і за яких обставин ОСОБА_1 отримав довіреності подані ним митному органу, які нотаріусами зазначеними у них не видавалися. Також, ні ОСОБА_1 , ні його захисник, в ході розгляду справи не повідомили суду коли і за яких обставин ОСОБА_1 отримав замовлення на придбання, доставку чи перевезення транспортних засобів наведених у протоколах.

Озвучена в ході розгляду справи версія сторони захисту про те, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , надавши відповідні пояснення, у такій спосіб намагаються ухилитися від відповідальності, є безпідставною та необґрунтованою, адже в ході розгляду справи встановлено, що останні надали відповідні довіреності долучені до їх пояснень у передбачений законом спосіб та не приймали безпосередньої участі у здійсненні митних процедур. Крім того, не можна не відзначити, що у цій справі не вирішується питання притягнення до відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Доводи захисту про те, що подані ОСОБА_1 митні декларації носять попередній характер, а отже не є належними документами за подачу яких митному органу ОСОБА_1 може бути притягнутий до відповідальності, є надуманими, адже зазначені Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України визначають, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою, а уповноважена особа особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами. У цій ситуації ОСОБА_1 пред`явив митному органу документи, які не обмежують його повноваження виключно перевезенням товару, саме він подав митному органу документи, які є підробленими, і походження яких ОСОБА_1 та його представник в ході розгляду справи не повідомили, зокрема не вказали де коли і за яких обставин була досягнута відповідна домовленість між ОСОБА_1 та замовниками автомобіля, і хто саме надав ОСОБА_1 довіреність пред`явлену ним на митниці.

Отже, в ході розгляду справи не встановлено даних, які ставлять під сумнів достовірність долучених до протоколу наведених вище доказів.

Не можна не відзначити і те, що вартість майна та його кількість (два автомобілі вартістю понад 10000 доларів США кожний) очевидно вказують на те, що ОСОБА_1 міг проявити принаймні мінімальну зацікавленість у походженні документів, які надаються ним до митного органу, і у разі необхідності їх перевірити.

Таким чином, суд розцінює доводи сторони захисту щодо заперечення фактів вчинення правопорушень як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальність, а тому їх відхиляє.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням органу доходів до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно товару.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України. У даному випадку встановлено, що саме ОСОБА_1 подавав митному органу підроблені документи, які нотаріусами не видавались.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо товарів.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку суть правопорушення наведена у протоколі представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак вважає доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні, тобто вина ОСОБА_1 у цій справі доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України доведена належним чином.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин, характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення стягнення та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати, із застосуванням положень ст. 36 КУпАП, стягнення у виді штрафу у розмірі від 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил за протоколом №0419/20900/24, тобто у справі, де вартість переміщуваного з порушенням митних правил товару є більшою.

Суд вважає, що таке стягнення не порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, забезпечить дотримання справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, узгоджується з принципом верховенства права, буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Присвоїти об`єднаній справі №461/4645/24 (провадження 3/461/1990/24).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 270355 гривень 47 копійок.

Після набрання даною постановою законної сили, вилучені, згідно протоколів про порушення митних правил № 0419/20900/24 та № 0420/20900/24 від 04.04.2024 року, транспортні засоби - легкові автомобілі марки TOYOTA, модель COROLLA CROSS, номер кузова: НОМЕР_4 , та марки АСURА, модель RDХ, номер кузова: НОМЕР_8 , з відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 92136 гривень 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький