Справа №: 630/1197/24
Провадження № 3/630/341/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2024 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Малихін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, яка надійшла від Управління державного агентства з розвиту меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куманівка Козятинського району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ХА 000138 від 04 жовтня 2024 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 04 жовтня 2024 року о 14-00 год. спільно з ОСОБА_3 на ставку «Поливний 2», неподалік від м. Люботин Харківської області, ловив рибу дома сітками рибацькими з льосі з гумового човна «Лісічанка» та вловили рибу: карась сріблястий 20 екземплярів, короп - 3 екземпляри, плітка - 5 екземплярів, плоскирка - 1 екземпляр, чим порушив пп. 1 п. 1 розділу 4 Правил любительського рибальства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в його вчиненні вказаного правопорушення не визнав та не погодився з обставинами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 пояснив суду, що він спільно з ОСОБА_3 дійсно приїхав 04 жовтня 2024 року на ставок «Поливний 2», неподалік від м. Люботин Харківської області, з метою вловити щуку на спінінг. Їх зустріла жінка, яка доглядає за водоймою, та якій вони заплатили за дозвіл на вилов щуки. Він, ОСОБА_1 , разом з ОСОБА_3 почали на спінінг рибалити. Невдовзі до них підійшла та сама жінка, яка, побачивши у них надувний резиновий човен, попросила допомогти поставити сітки. Вони згодилися допомоги і на човні відплили від берега і поставили дві сітки, які їм дала жінка. Потім вони повернулися на берег і продовжили рибалити на спінінг. Через деякий час несподівано з`явився чоловік, який запитав як проходить риболовля та чиї то сітки стоять у воді. Він, ОСОБА_1 , відповів, що сітки просила поставити жінка, яка доглядає за водоймою. Цей чоловік виявився інспектором рибоохоронного патруля. В цей час до них підійшла та сама жінка і пояснила інспектору, що у водоймі стоять сітки, які належать їй особисто. Але інспектор велів їм, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , дістати сітки з води. Вони так і зробили. Після цього інспектор покликав свого колегу, і ті швидко порахували рибу і почали складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього і ОСОБА_3 . Жінка намагалась пояснити, що сітки належать їй і що поставили їх за її проханням. Але інспектор не звертав на неї уваги, лише пояснив йому і ОСОБА_3 , що вони порушили правила рибальства, і за це на них буде накладений незначний штраф до 300,00 грн. Почувши це, він, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , вирішили не сперечатися і згодилися підписати необхідні документи. Лише зараз він зрозумів, що інспектор цим скористався, бо навіть не дав прочитати документи перед їх підписанням. Тому він, ОСОБА_1 , навіть і знав, що до протоколу внесені відомості про спричинення матеріальної шкоди. З цим він категорично не згоден, бо усю рибу, яка потрапила у сітки, випустили у водойму одразу після того, як інспектор рибоохоронного патруля її порахував і сфотографував.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та додаткові матеріали, та допитавши свідків, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вчинення грубого порушення правил рибальства.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, полягає у вчиненні таких дій: рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Згідно з п. 1 р. IV Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову як сітки усіх типів та конструкцій.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи те, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, у вчиненні якого звинуваченого ОСОБА_1 , полягає саме у рибальстві із застосуванням заборонених знарядь лову, то відповідно це передбачає свідоме ставлення особи до вчинення таких дій, а від так і прояв з боку такої особи вини у формі умислу.

За ініціативою ОСОБА_1 в судовому засіданні були допитані в якості ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Так, свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 04 жовтня 2024 року він разом з ОСОБА_1 приїхав на ставок «Поливний 2», неподалік від м. Люботин Харківської області, з метою вловити щуку на спінінг. Їх зустріла жінка, яка доглядає за водоймою, та якій вони заплатили за дозвіл на вилов щуки. Він, ОСОБА_4 , підтвердив, що разом з ОСОБА_1 почали рибалити на спінінг. Невдовзі до них підійшла та сама жінка, яка, побачивши у них надувний резиновий човен, попросила допомогти поставити сітки. Вони згодилися допомоги і на човні відплили від берега і поставили дві сітки, які їм дала жінка. Потім вони повернулися на берег і продовжили рибалити на спінінг. Невдовзі на берегу з`явився чоловік, який представився інспектором рибоохоронного патруля. Побачивши у воді сітки, інспектор запитав, чи її це сітки, та велів їм, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , витягти сітки з води. До інспектора підійшла жінка та почала пояснювати, що сітки належать їй, і що це саме вона попросила поставити сітки в водоймі. Але інспектор не звертав уваги на слова жінки та почав рахувати рибу. Після цього інспектор почав складати протокол про порушення правил риболовлі на нього, ОСОБА_4 , і ОСОБА_1 , та ще сказав, що на них буде накладений незначний штраф до 300,00 грн. Почувши це, він, ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 вирішили не сперечатися і згодилися підписати необхідні документи. Але складені документи інспектор навіть не надав для ознайомлення. Під час складання документів жінка випустила рибу, яку дістали з сіток, назад у водойму.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 застували Громадську організацію «Блакитна Лагуна», яка здійснює діяльність, серед іншого, з догляду за водоймою «Поливний ставок № 2» на території Люботинської міської ради Харківської області та розведенням рибі і доглядом за нею у цьому ставку. Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що 04 жовтня 2024 року вона перебувала в тимчасовій будівлі на березі ставка, коли туди приїхали ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , яких вона впізнала, бо вони приїжджали на риболовлю навесні поточного року. Ці чоловіки запитали у неї дозвіл на здійснення вилову щуки спінінгом. Вона дозволила, і чоловіки почали рибалити. Вона, ОСОБА_5 , побачила, що у чоловіків є з собою надувний човен. Тоді вона звернулась до них з проханням про допомогу їй необхідно було закинути у водойму дві сітки, аби виловити рибу, яку запустили у водойму навесні, для перевірки її стану після літнього періоду і тривалої посухи. Чоловіки згодилися допомогти. Тоді вона принесла сітки і чоловіки на човні відпливли від берега і закинули сітки. Після цього ОСОБА_1 і ОСОБА_3 продовжили рибалити з берега. Через деякий час на водойму приїхав інспектор рибоохоронного патруля і звинуватив чоловіків в тому, що вони використовують для риболовлі заборонені знаряддя сітки. Але вона, ОСОБА_5 , пояснила інспектору, що у водоймі стоять її сітки, і до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 поставили їх на її прохання. Однак інспектор не звертав на її слова уваги і велів чоловікам витягти сітки. Про таку поведінку інспектора вона повідомила свого чоловіка ОСОБА_6 . На березі інспектор порахував рибу, яка потрапила у сітки, а вона, ОСОБА_5 , оглянувши рибу на наявність захворювань чи інших змін, викликаних обмілінням водойми, випустила її назад у воду. Також ОСОБА_5 підтвердила, що громадській організації шкоди не завдано, і що в організації планувати здійснити вилов риби з використанням сітки, але не вдавалось це збороти раніше за браком вільного часу.

Допитаний за ініціативою ОСОБА_1 в якості свідка ОСОБА_6 пояснив суду, що він очолює Громадську організацію «Блакитна Лагуна», яка здійснює діяльність, зокрема, з догляду за водоймою «Поливний ставок № 2» на території Люботинської міської ради Харківської області та розведенням рибі і доглядом за нею у цьому ставку. Свідок ОСОБА_6 підтвердив суду, що 04 жовтня 2024 року йому зателефонувала дружина і повідомила, що на водойму приїхав інспектор рибоохоронного патруля і, звинуватив чоловіків, які рибалили на водоймі, у браконьєрстві. Він, ОСОБА_6 , приїхав на водойму і побачив на березі сітки і рибу, яку зловили цими сітками, і після цього пред`явив інспектору рибоохоронного патруля документи щодо діяльності Громадської організацію «Блакитна Лагуна» та розведення риби в водоймі «Поливний ставок № 2», яку запустили й водойму навесні поточного року. Також ОСОБА_6 пояснив інспектору, що у цей період він, як керівник громадської організації, планував провести перевірку стану риби у водоймі і мав намір виловити рибу для такої перевірки саме з використання сіток. В його, ОСОБА_6 , присутності рибу випустили назад у воду. Тому він не мав претензій до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , але інспектор все одно склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні цих чоловіків.

Свідок ОСОБА_6 подав суду примірник статуту Громадської організації «Блакитна Лагуна» та виписку з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій від 16 жовтня 2024 року щодо реєстрації Громадської організації «Блакитна Лагуна» як юридичної особи, в якій вказано, що уповноваженими представниками цієї ГО являються ОСОБА_6 голова правління, і ОСОБА_5 .

В статуті Громадської організації «Блакитна Лагуна» вказано, що її метою є організація відпочинку членів організації та, серед іншого, розведення риби та розвиток її популяції за адресою: «Поливний ставок № 2» на території Люботинської міської ради Харківської області.

Згідно з п. 2 р. ІІ Правил любительського рибальства любительське рибальство дозволяється здійснювати рибалкам-любителям безоплатно у порядку загального використання водних біоресурсів для особистих потреб (без права реалізації) не забороненими цими Правилами знаряддями лову і способами добування (вилову) та у мінімально дозволених для добування (вилову) розмірах видів водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства.

Оцінюючі надані свідками показання, суд робить висновок, що ОСОБА_1 , прибувши на водний об`єкт «Поливний ставок № 2» на території Люботинської міської ради Харківської області, не мав наміру здійснювати рибальство із застосуванням забороненого знаряддя лову сітки. Від так в діях ОСОБА_1 відсутня така ознака складу адміністративного правопорушення як умисел.

В той же час, досліджені судом докази, в тому числі показання свідків, не спростовують того факту, що у водному об`єкті «Поливний ставок № 2» були використані сітки для вилому риби. Але такі сітки належали іншій особі - ОСОБА_5 , і що саме ці особа мала намір здійснити вилов риби для перевірки її стану. Про це ОСОБА_5 повідомляла представнику рибоохоронного патруля.

Відповідно до ст. 251 КУпАП будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Отже лише інспектор рибоохоронного патруля наділений правом розпочинати провадження в справі про адміністративне правопорушення, збирати докази, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, та висувати особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Суд наділений лише процесуальним правом розгляду справи про адміністративне правопорушення, але не уповноважений на зміну чи корегування суті адміністративного правопорушення, визначеного в протоколі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять обґрунтованих і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 здійснював добування (вилов) риби забороненим знаряддям лову.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 265 КУпАП вилучені речі зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх конфіскують або повертають володільцеві.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 265, 278, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, та її захисником, а також потерпілим апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя О. О. Малихін