Справа № 729/1450/24 Головуючий у 1 інстанції Бойко В. І.
Провадження № 33/4823/951/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Лобуренка С. В. (в режимі відеоконференції)

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника адвоката Лобуренка С. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 15 серпня 2024 року о 01 год. 06 хв. по вул. Шевченка, буд. 66А, у с. Нова Басань, ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Лобуренко С. В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Мотивує тим, що як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення він складений за те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальність за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме дана обставина зазначена у протоколі. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 181715 від 27.12.2024 складеного щодо ОСОБА_1 відсутнє формулювання суті правопорушення, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути належним доказом вини особи, оскільки суперечить фактичним обставинам зафіксованим на відеокамері поліцейських і не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Також, з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейський, не назвав за якими ознаками у водія він пропонує проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу. Навпаки, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані, усвідомлює свої дії, чітко вимовляє фрази, одягнений у чистий одяг.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначається, що водій ОСОБА_1 проходив огляд у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння очей. На відеокамері очі водія звичайного кольору, запах алкоголю відеокамера не передає, крім того присутність запаху може бути виключно суб`єктивною думкою поліцейського. З аналізу відеозапису, на якому видно очі водія звичайного кольору, звичайний колір обличчя водія, як він розмовляє з поліцейськими, дає підстави судити про відсутність у нього зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння і від пропозиції, а не вимоги поліцейського, він мав повне право відмовитися і не виконувати її без правових наслідків.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП, інспектор під час розгляду справи зобов`язаний роз`яснити водієві його права на юридичний захист.

Право на юридичний професійний захист гарантовано кожній людині ст. 9 Конституції України. Передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Дане право є непорушним та не може бути обмежене. Права передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 також не були роз`яснені.

Також, працівник поліції не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, акту про відсторонення водія від управління транспортним засобом, не надано.

Зазначає, що в направленні на огляд водія транспортного засобу від 15.08.2024 зазначений медичний заклад КНП «Бобровицька опорна лікарня» та час 01 год. 10 хв. Однак з відеозапису, доданого до матеріалів справи видно, що о 01 год. 10 хв. дане направлення не складалося, його зміст не зафіксований на бодікамеру поліцейського, від даного направлення ОСОБА_1 , не відмовлявся. Вимога з боку поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та забезпечення проведення огляду в КНП «Бобровицька опорна лікарня» відсутні, на запису з нагрудної камери не зафіксовано вручення направлення працівниками поліції ОСОБА_1 , так як і відмови від нього.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Лобуренко С. В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, захисник Лобуренко С. В. з повним текстом постанови ознайомився лише 08.10.2024 з Єдиного реєстру судових рішень, станом на 13.10.2024 (на дату подання апеляційної скарги) повний текст постанови йому ще не надісланий судом, а тому з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

У місцевому суді в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожний окремо пояснювали, що під час патрулювання, в комендантську годину ними було зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN РАSSАТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Під відеозапис на нагрудну бодікамеру М505В водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосування спеціального технічного засобу Драгер або прослідувати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився. Також вказали на те, що водій ОСОБА_1 погодився з тим, що був у стані алкогольного сп`яніння та пояснив, що випив з командиром, після чого поїхав додому.

Водій ОСОБА_1 просив не складати на нього протокол, так як він є військовослужбовцем. Тому, у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відносно останнього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З досліджених протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112265 від 15.08.2024 та відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що 15 серпня 2024 року, о 01 год. 06 хв. в с. Нова Басань по вул. Шевченка, буд. 66А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN РАSSАТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на бодікамеру М505В.

Твердження захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що останньому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про що свідчить його підпис у відповідній графі цього протоколу без будь яких застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Підставою для зупинки транспортного засобу автомобіля стало порушення водієм комендантської години.

Під час перевірки працівником поліції документів та спілкування з ОСОБА_1 , а також поясненнями підстав зупинки, у водія було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме під час розмови було чутно запах алкоголю з порожнини рота очей та запропоновано пройти огляд на місці зупинки або у лікарні.

На неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовлявся, постійно намагаючись домовитись з працівниками поліції про покращення свого становища. Також поліцейським було повідомлено, що за таких обставин ним буде складений протокол про адміністративне правопорушення, що і було зроблено.

Формулювання поліцейським пропозиції водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я, повторене неодноразово аналогічно вимозі, обов`язковій до виконання.

Доводи захисника про те, що виявлені у ОСОБА_1 працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння були удаваними спростовуються переглянутим відеозаписом. Почервоніння очей, порушення мови та порушення координації рухів у водія були об`єктивними, реальними та не заперечувались власне і самим водієм під час спілкування з працівниками поліції.

Враховуючи спочатку визнання вживання водієм «Енергетика», потім спиртних напоїв та подальше керування транспортним засобом, з урахуванням встановлених ознак алкогольного сп`яніння, дані обставини лише посилюють висновки місцевого суду про обґрунтованість пред`явленої вимоги поліцейськими щодо проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Запаху алкоголю відеокамера не передає, проте по уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд була очевидною. ОСОБА_1 затягував час, прямо не відповідав на запитання, неодноразово пропонував працівникам поліції домовитись та скласти протокол за іншою статтею, на що йому працівниками поліції була роз`яснена ст. 369 Кримінального Кодексу України, проте свого обов`язку як водій не виконав.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення із доданим до нього у встановленому порядку відеозаписом, у сукупності поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Місцевим судом обґрунтовано не прийняті до уваги доводи захисника стосовно відсутності складу адміністративного правопорушення через те, що на запису з нагрудної камери не зафіксовано вручення направлення працівниками поліції ОСОБА_1 , так як і відмови від нього.

Так як, відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таке направлення оформлюється лише у випадку, коли особа погодилась пройти огляд в медичному закладі і фактично направляється на його проходження. Обов`язковість оформлення направлення у разі відмови від проходження огляду вказаною Інструкцією не вимагається.

Поліцейські виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, водія ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого права керування транспортним засобом, що підтверджується зобов`язанням ОСОБА_1 , де він власноручно вказав, що зобов`язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, захисник наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як сам ОСОБА_1 , окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Лобуренка С. В. залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець