Житомирський апеляційний суд
Справа №293/396/24 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л.Й.
Номер провадження №23-з/4805/579/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі клопотання захисника Ткачука Володимира Васильовича про відвід судді Житомирського апеляційного суду Микитюк О.Ю. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

21.10.2024 року захисник Ткачук В.В. подав клопотання про відвід судді Микитюк О.Ю.. Обгрунтовує відвід тим, що суд без будь-яких мотивів відмовив у задоволенні клопотання щодо витребування доказів, на його думку, суддя є упередженою, необ`єктивною у розгляді справи.

Вивчивши матеріали справи, доходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу, з огляду на наступне.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024, головуючим суддею в даній справі визначено суддю Микитюк О.Ю..

Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку вирішення питання про відвід судді. Проте, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є складовою частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону та з урахуванням практики ЄСПЛ у справах про адміністративні правопорушення, є можливим вирішення цього питання за аналогією з відповідними положеннями КПК України.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п. 49, 54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п. 136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п. 103,107).

Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді клопотання, яке містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Тобто, обставини, які були покладені в основу клопотання про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Апеляційний суд зауважує, що зміст клопотання адвоката Ткачука В.В. про відвід судді Житомирського апеляційного суду Микитюк О.Ю. є необґрунтованим, оскільки доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність відводу судді, не свідчать про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, а незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути достатньою підставою для відводу.

Передбачених законом підстав, які б викликали сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Микитюк О.Ю. клопотання про відвід не містить, з огляду на викладене, клопотання адвоката Ткачука В.В. про відвід судді ОСОБА_2 не підлягає задоволенню через необґрунтованість.

Європейський Суд з прав людини у пункті 35 справи «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), рішення від 26 жовтня 1988 року, і, в подальшому, постійно підкреслює, що зацікавлена особа повинна проявляти старанність при виконанні процедурних кроків, що стосуються неї, утримуватися від використання тактики відстрочки і використовувати можливості, передбачені національним законодавством, для скорочення розгляду.

Суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки - права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя а саме: не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами.

Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про відвід судді Житомирського апеляційного суду Микитюк О.Ю. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: