Справа № 471/1118/24
Провадження №3/471/529/24
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

15 листопада 2024 року с-ще Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М., за участю секретаря - Холоденко І.Г., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого у Вознесенській дистанційній колії №13 Одеської залізниці на посаді монтера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 984455 від 20.08.2024 р., ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та знову вчинив аналогічне правопорушення. Так, 20.08.2024 року близько 17:20 год. в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу словами нецензурної лайки, ображав, кидався битися, на зауваження не реагував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, чим вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 20.08.2024 р. вдень ОСОБА_2 запросила його до сусіда випити пиво. Після вживання ними пива він та ОСОБА_2 посварилися, після чого він пішов додому. В ході сварки остання вживала нецензурну лайку, ображала його. Домашнє насильство відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 він не вчиняв, не кидався битися. Про наявність протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП дізнався з виклику до суду. В день складання вказаного протоколу поліцейські до нього не приїздили, в його присутності протокол не складали і він його не підписував. Також йому не було відомо про винесення поліцейським відносно нього термінового заборонного припису.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася SMS-повідомленнями, які були доставлені їй вчасно, про що свідчать довідки про доставку SMS.

Вислухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, самі по собі, нецензурні висловлювання чи словесні образи не становлять собою домашнє насильство. Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення у випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо вони викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Отже, домашнє насильство суттєво відрізняється від звичайних конфліктних відносин.

Частиною другою ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпА

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт - суспільні відносини у сфері захисту прав громадян; об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому; суб`єкт загальний; суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах. Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 984455 від 20.08.2024 р., який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, а й відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, складений в порушення вимог КУпАП.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою. КУпАП не передбачена можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Факт складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 підтверджується поясненнями останнього, які він надав в судовому засіданні, і які залишилися не спростованими під час розгляду справи.

Крім того, у вищевказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України за № 1376 від 06.11.2015 (далі Інструкція № 1376 від 06.11.2015), протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 984455 від 20.08.2024 р. в графі «Від пояснення та підпису відмовився(лася) у присутності понятих» наявний підпис понятої, яка згідно цього ж протоколу є потерпілою.

Згідно ч. 4 ст. 256 КУпАП та п. 11 розділу ІІ Інструкція № 1376 від 06.11.2015 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтю 268 КУпАП.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі ОСОБА_1 , то вищевказані права йому роз`ясненні не були, чим порушені права останнього, в тому числі право на захист.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 йому не було відомо про винесення поліцейським відносно нього термінового заборонного припису, що свідчить про те, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №605081 від 20.08.2024., копія якого наявна в матеріалах справи, був винесений без участі ОСОБА_1 та не був вручений йому.

Копія рапорту старшого інспектора-чергового ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 20.08.2024 р., не є доказом вини ОСОБА_1 , а є документом про результати реагування працівників поліції на повідомлення.

Отже, вищевказані докази та інші наявні в матеріалах справи докази, є недостатніми та недопустимими для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

При зазначених обставинах вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП не доведена, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься, зокрема при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ч. 2 ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Жила Н.М.