Справа № 488/2178/23
Провадження № 33/812/357/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , подане його захисником Качаном Романом Юрійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

01 липня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Качан Р.Ю. - звернувся до суду з апеляційною скаргою, а також клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2024 року. На обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат Качан Р.Ю. зазначив, що ні йому, ні ОСОБА_1 копія постанови не надсилалася, а була вручена в канцелярії суду 27 червня 2024 року. Також вказує, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень вказано, що постанова для оприлюднення надіслана судом 21 червня 2024 року, в загальному доступі 24 червня 2024 року. Вважає, що відсутність фіксування судом судового провадження за допомогою технічних засобів та наявність відомостей про підписання суддею судового рішення 21 червня 2024 року прямо вказує на те, що 24 травня 2024 року суд першої інстанції свою постанову не виносив, судовий розгляд справи не проводив, а розглянув справу і прийняв постанову лише 21 червня 2024 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Качан Р.Ю. підтримали доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, також пояснили, що подавши 23.05.20224 року клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 24.05.2024 року, у зв`язку із знаходженням ОСОБА_1 на лікарняному, вважали, що судом воно буде задоволено, а тому не знали, що буде постановлена оскаржувана постанова та своєчасно не звернулись із заявою про отримання її копії.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Качана Р.Ю., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження чи ознайомлення з її змістом.

Апеляційна скарга на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2024 року була подана 01 липня 2024 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

З огляду на матеріали справи встановлено, що справа перебувала на розгляді в Корабельному районному суді м. Миколаєва з 04 липня 2023 року по 24 травня 2024 року. Розгляд справи відкладався за заявами ОСОБА_1 та його захисника Качана Р.Ю. більше 10 разів (заяви ОСОБА_2 від 02.08.2023 (а.с. 11), від 16.08.2023 (а.с. 14), від 22.11.2023 (с.с. 26), від 13.12.2023 (а.с. 29), від 20.03.2024 (а.с. 41), від 17.04.2024 (а.с. 48), від 03.05.2024 (а.с. 51), від 08.05.2024 (а.с. 58), від 15.05.2024 (а.с. 63), заява ОСОБА_1 від 11.04.2024 (а.с. 44).

За заявою адвоката Качана Р.Ю. від 15.05.2024 розгляд справи було відкладено на 24 травня 2024 року, про що було повідомлено ОСОБА_1 належним чином (а.с. 68). 24 травня 2024 року від адвоката Качана Р.Ю. також надійшла заява про відкладення розгляду справи з 24.05.2024 на іншу дату, що також свідчить про обізнаність адвоката про дату та час розгляду справи (а.с. 69).

Суд першої інстанції, розцінюючи поведінку ОСОБА_1 як штучне створення умов для затягування судового розгляду, розглянув справу 24 травня 2024 року у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Качана Р.Ю.

Апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 та його захисник Качан Р.Ю. були обізнані про розгляд справи 24 травня 2024 року, то, відповідно, мали змогу своєчасно дізнатись про стан судового провадження та оскаржити постанову суду в межах десятиденного строк, але тривалий час не цікавилися рухом справи та наслідками її розгляду.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 адвокат Качан Р.Ю.- звернувся до суду лише 01 липня 2024 року.

Апеляційний суд вважає безпідставним твердження адвоката Качана Р.Ю. в апеляційній скарзі про те, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбувся 21 червня 2024 року, а не як зазначено в постанові - 24 травня 2024 року, посилаючись на те, що фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів 24 травня 2024 року судом не здійснювалось, а до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова направлена 21 червня 2024 року.

Так, нормами КУпАП не передбачено здійснення фіксування судового процесу. Фіксація судового провадження передбачена положеннями кримінального процесуального кодексу, цивільного процесуального кодексу та кодексом адміністративного судочинства України. При цьому судом враховується, що не передбачено обов`язку здійснювати фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні (ст. 107 КПК, ст. 247 ЦПК, ст. 229 КАС).

Як вбачається з постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва її проголошено 24 травня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Несвоєчасне направлення суддею електронного примірника постанови до Єдиного державного реєстру судових рішень 21 червня 2024 року не може свідчити про відсутність самого судового рішення у дату його постановлення.

Також слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 або його захисник Качан Р.Ю. звертались до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про отримання інформації щодо результатів судового засідання 24 травня 2024 року чи надання копії постанови суду як до моменту направлення постанови до ЄДРСР 21 червня 2024 року, так і до моменту подачі апеляційної скарги 01 липня 2024 року.

Таким чином, посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Качана Р.Ю. на факт оприлюднення оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 21 червня 2024 року та несвоєчасне отримання її копії 27 червня 2024 року, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не є поважними причинами пропуску такого строку, оскільки діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії та оприлюдненням в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а з днем винесення постанови суду.

Посилання ОСОБА_1 і його захисника на те, що подавши 23.05.20224 року клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 24.05.2024 року, у зв`язку із знаходженням ОСОБА_1 на лікарняному, вони вважали, що судом це клопотання буде задоволено, а тому не знали, що судом буде прийнята оскаржувана постанова та своєчасно не звернулись із заявою про її отримання - не доводять наявності обставин, які б об`єктивно свідчили про пропуск строку на оскарження постанови з поважної причини. Той факт, що ОСОБА_1 до 31.05.2024 року перебував на амбулаторному лікуванні також не є об`єктивною причиною, яка перешкодили йому вчасно дізнатися про результати судового провадження та подати апеляційну скаргу у визначений законом 10-денний строк

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, враховуючи, що апеляційна скарга була подана більше ніж місяць після винесення постанови, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейським судом з прав людини наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, чого не було зроблено апелянтом у даній справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2024 року у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про розгляд справи в суді 24 травня 2024 року, а також зважаючи на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне, слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП 10-денного строку з дати винесення постанови суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць