ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1638/24 Справа № 183/396/24 Суддя у 1-й інстанції - Березюк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисниці Юдіної Наталії Миколаївни, яка діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисниці Юдіної Н.М., в інтересах ОСОБА_2 , подану на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу продавцем в магазині «Меделін», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень 00 копійок, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки одержаної від продажу предметів торгівлі. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови суду, 04 січня 2024 року о 12 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись в торгівельному павільйоні «Меделін» за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 48/50, здійснювала роздрібну торгівлю електронними виробами для паління та рідинами, без марок акцизного податку, чим порушила ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», чим допущено порушення вимог ч.1 ст.156 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисниця Юдіна Н.М., у інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях її підзахисної складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисницею подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, мотивоване тим, що у судовому засіданні 24.01.2024 року ОСОБА_1 присутня не була, про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення не була належним чином повідомлена, постанову суду не отримувала ані засобами поштового зв`язку, ані телефоном, у зв`язку з тим, що номер мобільного телефону у останньої змінився. Про існування даної постанови ОСОБА_1 дізналася із застосунку "Дія" 27.05.2024, коли щодо неї було відкрито виконавче провадження, і вона одразу звернулася до адвоката за правовою допомогою - 27.05.2024 року. В цей же день захисницею було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 29.05.2024 матеріали справи надійшли захисниці в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд першої інстанції під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУПАП розглянув справу поверхнево та неповно, не надав всім зібраним у справі доказам належну правову оцінку та дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вказує, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», однак без зазначення частини цієї статті, яка б чітко відображала суть того, що порушила ОСОБА_1 , а тому, як вважає сторона захисту, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 не розкрита в протоколі.

Крім того, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Однак, ОСОБА_1 не є суб`єктом підприємницької діяльності, а лише працює продавцем-консультантом у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що свідчать складений щодо неї матеріал про адміністративне правопорушення.

Також звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту реалізації

ОСОБА_1 товару, який є предметом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та отримання нею грошей від продажу такого товару.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 не здійснювала торгівлю електронними виробами для паління та рідин без марок акцизного податку свідчить факт не вилучення у неї грошей від продажу цих товарів, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУПАП повинна бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Перевіривши витребувані із Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, вислухавши пояснення захисниці ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №349806 від 04 січня 2024 року, згідно з яким 04 січня 2024 року о 12 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись в торгівельному павільйоні «Меделін» за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 48/50, здійснювала роздрібну торгівлю електронними виробами для паління та рідинами, без марок акцизного податку, чим порушила ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», чим допущено порушення вимог ч.1 ст.156 КУпАП.

До протоколу додано: електронний рапорт, пояснення ОСОБА_1 , протокол огляду речей з фото-таблицею до нього від 04 січня 2024 року.

Статтею 156 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Вказана норма закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Таким чином, для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі так і факту того, що предметом торгівлі були або алкогольні, слабоалкогольні напої, або тютюнові вироби, а також те, що торгівля здійснювалась без наявності ліцензії.

Проте, на думку апеляційного суду, на підтвердження таких фактів у цій справі достатніх доказів немає.

Так, під час перегляду матеріалів справи встановлено, що події за участі ОСОБА_1 відбувались на території торгівельного павільйону «Меделін» за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що не заперечується і стороною захисту, ОСОБА_1 працює продавцем-консультантом у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за вищевказаною адресою.

Всупереч вимог чинного законодавства, до матеріалів справи не було долучено доказів того, що ОСОБА_1 є зареєстрованою як суб`єкт господарювання, який самостійно здійснює господарську діяльність або зареєстрована відповідно до закону як підприємець, тобто відомостей які б свідчили, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, що виключає в її діях наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами, без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації цих виробів, не зафіксовано і самого факту реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію, а грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за можливу реалізацію тютюнових виробів, в матеріалах справи відсутні і під час складання протоколу не вилучалися.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції не здійснив повного та всебічного з`ясування обставин справи, та як наслідок, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні не підтверджуються доказами, які б можна було визнати достатніми, тобто такі висновки суперечать фактичним обставинам справи.

На думку суду апеляційної інстанції, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні.

В свою чергу, відповідно до положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні не доведена поза розумним сумнівом, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

У зв`язку з цим, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому, на підставі ст.294, ч.7 ст.294 КУпАП підлягає безумовному скасуванню, а провадження в справі закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання захисниці ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року задовольнити.

Поновити захисниці ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року, як пропущений з поважних підстав.

Апеляційну скаргу захисниці Юдіної Наталії Миколаївни задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2024 року про визнання винною і притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу огляду від 04 січня 2024 року предмети торгівлі повернути ОСОБА_1 ..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун