головуючий у суді І інстанції Токман Ю.Ф.
провадження № 33/824/5005/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 23:47 год., керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Саперно-Слобідська, 104, під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Bora», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП

ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 00:40 год., керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Саперно-Слобідська, 104, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 рокускасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовлявся, а навпаки наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Вказує, що з відеозапису не вбачається, що працівниками поліції запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки не повідомив.

Згідно з частиною 6 статті 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 указаних адміністративних правопорушень, до протоколів додано:

схема ДТП;

письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції;

копія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

відеоматеріал із нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксоване спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, під час якого працівник поліції повідомив ОСОБА_1 що він є учасником ДТП та з місця ДТП поїхав після чого ОСОБА_1 наздогнали аж на лівому березі Києва (01:34 хв. відеозапису); ОСОБА_1 зазначив, що готовий відшкодувати завдану ним шкоду (01:50 хв. відеозапису); працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я (02:10 хв. відеозапису); ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я (02:15 хв. відеозапису) працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки його відмови від проходження огляду (02:15 хв. відеозапису).

Таким чином указаним відеозаписом повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а працівниками поліції запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Відеозаписом, який є безперервним, не зафіксовано, що ОСОБА_1 будь-яким чином висловив свою згоду на проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що апеляційна скарга не містить будь-яких доводів на спростовання висновків суду в постанові суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а у прохальній частині апеляційній скарзі він просить закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення або його події не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи та підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова