Справа № 504/2960/24
Номер провадження 3/504/2502/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 видане центром ДАІ 5109 17.12.2014, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Захисник Родіонов А.В., який просив суд закрити провадження у справі, оскільки матеріалами справи не доведено факту керування ОСОБА_1 автомобілем. Адреса вказана у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня у с. Кошари. Крім того, захисник вказав, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тому, що домовився про це з поліцейськими та останні сказали йому що потрібно говорити під час проведення відео запису.

25.11.2024 від захисника до суду надійшло заперечення до протоколу по справі, в яких останній вказав, що в ході фіксації правопорушення поліцейськими не дотримано вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: до протоколу додано акт огляду, проте відео запис не містить факту ознайомлення ОСОБА_1 з вказаним актом. Поліцейськими не вказано, за допомогою якого спецзасобу мав би проводитись огляд на стан сп`яніння, також відсутня інформація про технічний пристрій на який здійснювалась відео зйомка, а відео запис долучений до протоколу є неповним. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими поводив себе адекватно, висловлював заперечення, крім того раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Судом встановлено, що 27.06.2024 о 18:53 год., за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Кошари, вул. Лазурна, ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C3 р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 27.06.2024 серії ААД №194828 від 27.06.2024, в якому ОСОБА_1 зазначив: «З протоколом згоден, свою провину визнаю»;

- актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно якого останній відмовився від проведення огляду;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 27.06.2024;

- поясненнями ОСОБА_1 від 27.06.2024, який пояснив, що 27.06.2024 керував транспортним засобом, після зупинки автомобілю поліцейськими відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння, цього дня, вживав пиво в кількості 1л після чого сів за кермо, свою вину визнав;

- відео записами з ПВР, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння;

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд відхиляє, оскільки протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень, у графі пояснень, останній зазначив, що з протоколом згоден та визнає свою провину. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 повідомляє що керував транспортним засобом та відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння. Більше того, йому винесено постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, яка на час розгляду справи останнім не оспорювалась. З дослідженого судом відео запису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування ним транспортним засобом, не заявляє жодних заяв та скарг, щодо вказаного факту. Таким чином доводи захисника в цій частині повністю спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Суд критично сприймає доводи захисника про те, що працівники поліції примусили ОСОБА_1 відмовитись від проведення огляду, що не зафіксовано на відео записі. На відео записі, долученому до протоколу зафіксована розмова ОСОБА_1 з працівником поліції, в ході якої, останній повідомляє про виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі виражений запах алкоголю з порожнини рота та двічі пропонує останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 категорично заперечує факт вживання ним алкогольних напоїв, проте двічі відмовляється від проведення огляду. На запитання ОСОБА_1 : «Що треба говорити? Я правильно сказав все?» працівник поліції повідомив: «я по нормальному питаю, що ви випили… у вас є запах алкоголю з порожнини рота… кажіть те, що хочете говорити». З вказаного діалогу суд не вбачає, жодних провокацій з боку працівників поліції, до відмови останнього від проведення огляду. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості під час відеозйомки, чи у протоколі про адміністративне правопорушення заявити свої зауваження, щодо неправомірних дій поліцейських, натомість останній у своїх поясненнях вказав, що визнає себе винним у вчиненні правопорушення.

Щодо доводів захисника про відсутність у с. Кошари адреси, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме «вул. Лазурна, 1922», суд зазначає наступне. З аналогічних підстав матеріали справи відносно ОСОБА_1 постановою суду від 24.07.2024 було направлено на доопрацювання. На виконання вказаної постанови до матеріалів справи долучено рапорт ОСОБА_2 та викопіювання з карти, на якому зображено с. Кошари та виділена вулиця Лазурна. Таким чином, суд вважає доведеним, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 здійснено на АДРЕСА_2 , вказане також підтверджується копією постанови відносно останнього за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Суд зазначає, що можлива неточність у протоколі, в частині номеру АДРЕСА_2 , не може свідчити про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Вказане жодним чином не впливає на кваліфікацію дій останнього чи наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи захисника про неналежне документування поліцейськими вчиненого правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини повністю спростовуються матеріалами справи. Більше того, ці обставини, жодним чином не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Судом досліджено докази про які зазначає захисник та встановлено, що в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів ОСОБА_1 вказав про свою відмову та підписав вказаний документ. В матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, та у протоколі зазначено, що відео фіксація здійснена за допомогою портативного пристрою бодікамери №000140. Відео запис, що долучений до протоколу є повним та достатнім для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у вказаній справі.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Зважаючи на безальтернативність санкції частини 1 статті 130 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись частиною 1 статті 130, статями 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів