Справа № 740/4000/24
Провадження № 3/740/1642/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., із секретарем судового засідання Дьоміною Н.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в залі суду, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №183641, ОСОБА_1 22 червня 2024 року о 10-й годині, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав та пояснив, що комісією у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради йому встановлено час побачення з дитинию від шлюбу з ОСОБА_2 , а семе з 10 години до 13 години щосуботи у присутності матері чи баби. Так, о 10 годині у суботу 22.06.2024 він прийшов за місцем проживання дитини і колишньої дружини для побачення з дитиною. Вдома була баба, яка сказала, що дитина спить. Згодом вивела дитину і він з нею гуляв у дворі домогосподарства. Через певний час з"явилася колишня дружина ОСОБА_2 і почала говорити, щоб він йшов, адже не має права тут перебувати і зустрічатися з дитиною, а тільки у її присутності. Він відповів, щоб вона сама йшла, тому що право на побачення з дитиною він має. Нецензурно на адресу ОСОБА_2 не висловлювався, фізичною розправою не погрожував. У дворі розміщені камери відеоспостереження, під якими він спеціально гуляв з дитиною, щоб у разі необхідності можливо було пересвідчитися у його поведінці, оскільки в минулому він вже був змушений платити штраф за безпідставною заявою ОСОБА_2 і вона йому сказала, що він буде постійно платити штраф, коли приходитиме. Викликала поліцейських, які склали щодо нього адміністративні матеріали за нібито вчинення домашнього насильства.

У протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію вказані повідомлені ОСОБА_2 обставини: 22.06.2024 о 10 годині в АДРЕСА_2 , колишній чоловік прийшов до дому та вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою в її бік, погрожував фізичною розправою. Це відбувається на постійній основі.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що 22.06.2024 перебувала на роботі. Приблизно о 10 годині колишній чоловік прийшов до неї до дому та почав стукати у двері, після чого їй зателефонувала матір. Приїхавши до дому, на подвір"ї перебував колишній чоловік ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в її бік, погрожував. Це відбувається на постійні основі.

У рапорті помічника чергового Ніжинського РУП зазначено про прийняття о 10:21 год 22.06.2024 зі служби "102" повідомлення від ОСОБА_2 про те, що колишній чоловік прийшов до будинку, де знаходиться спільна дитина 3 років з бабою. Поводить себе неадекватно, вимагає, щоб йому віддали дитину та погрожує, що буде викликати поліцію. Заявниця хвилюється, що він налякає дитину своїми діями. Заявниця на роботі, не може приїхати до дому, просить направити наряд поліції.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 06.10.2022 №340 "Про розгляд матеріалів комісії з питань захисту прав дитини" встановлено дні побачень ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щосуботи з 10 год до 13 год у присутності мами ОСОБА_4 або бабусі ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Як вбачається з матеріалів справи, подія конфлікту відбулася перш за все у зв"язку з неприязними відносинами ОСОБА_2 з колишнім чоловіком ОСОБА_1 та суперечностей у питанні участі у вихованні спільної дитини. При цьому, ОСОБА_1 прибув до місця проживання ОСОБА_2 і дитини у час, що визначений йому рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради для побачення з дитиною, а тому суд не вбачає в таких його діях неправомірної поведніки.

Що ж до обвинувачення ОСОБА_1 у неадекватній поведінці, нецензурній лайці і висловлення погроз фізичною розправою ОСОБА_2 , суд ураховує, що матеріали справи містять суперечності щодо даних обставин.

Так, у рапорті помічника чергового Ніжинського РУП зазначено про прийняття о 10:21 год 22.06.2024 зі служби "102" повідомлення від ОСОБА_2 про те, що колишній чоловік прийшов до будинку, де знаходиться спільна дитина 3 років з бабою. Поводить себе неадекватно, вимагає, щоб йому віддали дитину та погрожує, що буде викликати поліцію. Заявниця хвилюється, що він налякає дитину своїми діями. Заявниця на роботі, не може приїхати до дому, просить направити наряд поліції.

Погрози викликати поліцію, про здійснення яких ОСОБА_1 зазначала ОСОБА_6 , жодним чином не є погрозами фізичної розправи і не можуть викликати відчуття емоційної невпевненості та тривоги і небезпеки за себе чи третіх осіб. У чому ж саме полягала неадекватність поведніки ОСОБА_1 на час коли він прибув для побачення з дитиною, до того як прибула ОСОБА_2 , у матеріалах справи не відображено. Вимога віддати дитину, про здійснення якої ОСОБА_1 зазначала ОСОБА_2 , не можливо сприймати неадекватною поведінкою, адже ОСОБА_1 є батьком дитини і у визначений йому для побачення з дитиною час з"явився з цією метою.

Нецензурну лайку і висловлення погроз фізичною розправою ОСОБА_2 при її прибутті на місце, ОСОБА_1 заперечує. При цьому, характер конфлікту свідчить, що між його учасниками мають місце неприязні відносини, а відтак надати перевагу тій чи іншій версії подій, за відсутності інших об"єктивних доказів щодо обставин події, неможливо.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх беззаперечних доказів, які підтверджують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь