Справа № 462/6235/24 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1531/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року, -

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень без конфіскації. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 29 липня 2024 року о 11:15 год. у м. Львові на пл. Двірцева, 1 здійснював господарську діяльність, а саме: надав послуги з перевезення пасажирів автомобілем марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , без державної реєстрації та одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На таку постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, із уточненими вимогами, у якій просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити у частині накладенні стягнення; на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосивши усне зауваження.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова може бути змінена, оскільки апелянт повністю визнає факт вчиненого адміністративного правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, вказує що таке правопорушення зумовило скрутне матеріальне становище. Наголошує, що є безробітним, перебуває у зареєстровану шлюбі, на його утриманні перебуває малолітня дитина та батьки пенсіонери, вперше притягується до адміністративної відповідальності. Не був обізнаний про реальну кваліфікацію своїх дій, в силу відсутності юридичної освіти, а тому не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій. Що зумовило заперечення своєї винуватості у суді першої інстанції. Надалі, ознайомившись із нормами чинного законодавства, стверджує що дійсно вчинив адміністративне правопорушення, шкодує про вчинене і наголошує, що вчиняти адміністративних правопорушень не буде.

Звертає увагу, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 грошові кошти за здійснення перевезення пасажирів не отримував, оскільки таке фактично не відбулося через виявлення працівниками уповноважених органів, відтак відсутня суспільна шкідливість, а саме по собі діяння не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є правильними і таке в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, аналізуючи доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням. У разі, коли суд дійде висновку про необхідність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, він повинен умотивувати своє рішення з посиланням у постанові на відповідні обставини.

Також, Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. N 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, при цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідками.

Враховуючи наведене, а також відомості про особу ОСОБА_1 , зокрема його щире каяття, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину визнав повністю, запевнив суд, що більше не буде вчиняти правопорушень, майновий стан правопорушника, те, що він не працює, не має постійного джерела доходу, на утриманні у нього малолітня донька та батьк4и пенсійного віку, апеляційний суд приходить до висновку про малозначність вчиненого ним правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде справедливим, співмірним, необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до абз 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Приписами ст. 284 КУпАП регламентовано, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року слід скасувати, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 07 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням усного зауваження та закрити провадження у справі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ