Провадження № 3/127/4825/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 06.05.2024 ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у нестерпних умовах.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнала та суду пояснила, що батько дитини не бажає з`їжджати з помешкання і постійно викликає поліцію. До приїзду поліції він зробив у помешканні безлад та порозкидав усі речі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Зі змісту частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) випливає, що адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КпАП регламентовано перелік питань, які орган (посадова особа) вирішує при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до частини першої статті 256 КпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 06.05.2024 ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у нестерпних умовах.

Разом з тим, в порушення вимог статті 256 КпАП, у зазначеному протоколі не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено у чому саме полягало ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків та які саме норми законодавства були порушені. Крім того, за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд здійснив виклик у судове засідання заявника - ОСОБА_4 , який отримав відповідний виклик, однак у судове засідання не з`явився. При цьому суд враховує, що доводи ОСОБА_3 щодо вчинення безладу до здійснення виклику поліції саме заявником згідно з наданими суду матеріалами перевірені та спростовані не були.

Згідно з абзацом 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вже суд зазначив вище, з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, в яких саме діях ОСОБА_3 проявилось ухилення від виконання її батьківських обов`язків або їх неналежне виконання.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення надані рапорт поліцейського, копія повідомлення ОСОБА_4 , письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , фото без посилання на джерело їх походження.

Відомості, викладені у Рапорті частково узгоджуються з поясненнями ОСОБА_4 , однак, як суд зазначив вище, згідно з матеріалами справи не були перевірені в ході опрацювання повідомлення останнього. Натомість ОСОБА_3 в судовому засіданні та письмових поясненнях, приєднаних до матеріалів справи, повідомляла протилежні обставини.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 184, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: