П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , його представника адвоката Русінко В.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла із ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №488970 від 06.05.2024 року вбачається, що 06.05.2024 року о 15 год. 56 хв. в м. Ужгород, по вул. Дендеші, біля будинку 148, водій ОСОБА_1 керував ТЗ BMW530d, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

28.08.2024 від адвоката Русінко В.В., надішли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. За твердженням адвоката протокол складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Так, 06 травня 2024 року близько о 14:30 год., ОСОБА_1 попередньо домовившись зі своїм знайомим зустрітись для попередньої домовленості у продажі свого автомобіля марки BMW. Після візуального огляду автомобіля, його знайомий заходів проїхатися на даному автомобілі, щоб переконатися у його технічній справності. Після цього вони вирушили до вулиці Дендеші, де знайомий мав зустріч та припаркував автомобіль під мостом, тому що на вулиці була спекотна погода. Весь цей час як вказує ОСОБА_1 , він перебував на пасажирському місці в автомобілі. Орієнтовно о 15:40, він вирішив вийти з автомобіля і пересісти на місце водія щоб опустити вікна в автомобілі та увімкнути авто магнітолу, так як в салоні автомобіля було досить спекотно. Через декілька хвилин до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції із запитанням: «Чому автомобіль припаркований під мостом? Що до них надійшло звернення від громадян, що нібито якийсь підозрілий автомобіль стоїть під основою моста» та попросили переїхати на декілька метрів нижче. На поставлені запитання, ОСОБА_1 відповів, що не є водієм даного автомобіля, те що водій повернеться через декілька хвилин і він від`їде далі по вулиці. Однак, працівники патрульної поліції наполегливо попросили переставити даний автомобіль нижче по вулиці, щоб не привертати увагу до автомобіля. Мій клієнт, ОСОБА_1 , неодноразово наголошував працівникам патрульної поліції, що водій скоро повернеться і ми продовжимо рух.

У запереченнях вказано, що ОСОБА_1 , погодився із працівниками поліції та переїхав нижче по вулиці на декілька метрів, чим неправомірно надали йому статус водія. Після цього працівники патрульної поліції попросили пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, хоча ОСОБА_1 неодноразово наголошував, що водій з документами повернеться через декілька хвилин і пред`явить документи на автомобіль.

Окрім того, як вказано у запереченнях, через деякий час без пояснень та із незрозумілих ОСОБА_1 причин, працівниками патрульної поліції здійснено поверхневу перевірку транспортного засобу, яке на його думку схоже на обшук. Після нього працівники поліції здійснили огляд особистих речей ОСОБА_2 , які знаходилися в сумці та кишенях, що також на його думку схоже на обшук. Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду, гак як на їх думку він перебував у стані наркотичного сп`яніння і тим більш знову ж таки пояснював що він не керував автомобілем, а він був припаркований. Нащо, ОСОБА_1 надав відмову у проходженні медичного огляду, наголошував неодноразово, що він не є водієм транспортного засобу.

У запереченнях вказано на те, що в діях працівників поліції наявні грубі порушення, зокрема: працівниками поліції не встановили той факт чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, неправомірно і безпідставно надали статус водія і в подальшому запросили до медичного закладу для проведення медичного огляду.

У запереченнях містяться покликання на ст. 280 КУпАП, висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №524/9827/16 а, п.6 Розділ II ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ст.266 КУпАП, частинуи 2, Розділ III «Інструкції застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 та п.2 ч.І, Розділ VII зазначено, ч.1 ст. 130 КУпАП, пленуму ВСУ зокрема «Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005.

На переконання адвоката, вказані дії працівників патрульної поліції грубо порушували права ОСОБА_1 , а також вимоги cт. 280 КУпАП тобто не встановлено особи яка вчинила адміністративне правопорушення і безпідставно розпочали адміністративний розгляд справи відносно ОСОБА_1 без наявних на те законних підстав, не з`ясувавши інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи В діях працівників поліції наявні грубі порушення, зокрема не запропоновано скористатись правовою допомогою адвоката в чому ОСОБА_1 не було відмовлено, чим грубо порушено його права та вимоги ст.268 КУпАП,

Адвокат зазначає, що у випадку невжиття працівником поліції заходів щодо надання водію можливості скористатися послугами адвоката під час оформлення справи про адміністративне правопорушення поліцейський порушує права водія. що є підставою для скасування протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Також у запереченнях вказано і на те, що під час судового засідання, яке відбулось 13.08.2024, під час якого досліджено відеоматеріали, зібрані працівниками поліції згідно якого встановлено: На магнітному носієві, наявні 5 відео файлів з яких близько 3 відео файли не відомого формату та містять відомості про зміну файлу датовану 08.10.2033. що вказує на незрозумілість походження чи якесь втручання до файлу, а інші 2 файли на яких зображено як ОСОБА_1 сидить на місці водія в автомобіля, але автомобіль стоїть припаркований, запалювання вимкнено. Під час судового засідання досліджено відео матеріали, 5 відео файлів в яких відеозапис ведеться з перериванням відео. Тобто працівниками поліції не здійснювалася безперервна відео фіксація документування і розгляду адміністративної справи або в разі її відсутності не залучено двох осіб в якості понятих.

Адвокат вважає, що дії працівників патрульної поліції грубо порушували права ОСОБА_1 вимоги вищезазначеної інструкції та КУпАП.

У запереченнях зазначено, що враховуючи вищевикладене, в діях працівників патрульної поліції чітко вбачається грубе порушення законодавства, а саме у процедури встановлення особи водія та здійснення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, в порушенням вимог вищевказаних нормативних актів та ст. 266 КУпАП тому вважається недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 268 КпАП України, адвокат просить: справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечував, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Адвокат у судовому засіданні просив при розгляді справи врахувати подані ним заперечення, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд констатує, що жодних інших клопотань він ОСОБА_1 та його адвоката до суду не надходило.

Враховуючи подані адвокатом письмові заперечення, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАПє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється…

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, яка визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р. та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Так, згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, встановленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.п.6,7,8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися вспеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у вину ОСОБА_1 , ставиться, те, що він: 06.05.2024 року о 15 год. 56 хв. в м. Ужгород, по вул. Дендеші, біля будинку 148, керував ТЗ BMW530d , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію України» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що працівники поліції підходять до автомобілю в якому перебуває ОСОБА_1 , знаходиться на сидіння водія. Поліцейський повідомляє йому, що у даному місці зупинку заборонено, та вказує на необхідність перепаркувати авто, на що ОСОБА_1 , вказує що він не власник авто, однак про те, що не може керувати транспортним засобом не повідомляє, перепитує куди саме переїхати та розпочинає рух. Пізніше він знову вказує що не є власником автомобіля, хоча в подальшому повідомляє, що саме він власник транспортного засобу, однак майже продав його, а особа яка його майже купила пішов на базар. Факт керування автомобілем заперечує, зазначає що просто сидів у авто із собакою, однак на питання поліцейського чому знаходився в авто на місці водія, якщо таким не є, чітко пояснити не зміг. Окрім того, він вказав що реєстраційні документи на транспортний засіб у нього відсутні, та що такі знаходяться у нового власника.

На відеозаписі зафіксовано проведення поверхневої перевірки. Щодо заперечень адвоката із даного приводу, то слід зазначити що відповідно до ч.1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», п оліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Згідно ст. 24 вказаного Закону :

Поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.

Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.

Поверхнева перевірка здійснюється поліцейським відповідної статі. У невідкладних випадках поверхневу перевірку може здійснити будь-який поліцейський лише з використанням спеціального приладу або засобу.

Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу: 1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб; 3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.

Поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону.

Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу.

При виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином при виконанні службових обов`язків працівники поліції можуть здійснювати поверхневі перевірки, що і було здійснено в даному випадку. Матеріали справи не містять доказів того що поліцейські діяли протиправно, суду не надано доказі того, що ОСОБА_1 , звертався до відповідних органів та оскаржував їх дії.

Окрім того, варто зазначити, що зі змісту відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 , просить про залучення адвоката, що він потребує правової допомоги. При цьому як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що ОСОБА_1 розписався. Вказане спростовує доводи про порушення прав ОСОБА_2 , викладені у запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що як встановлено зі змісту відеозапису, ОСОБА_1 після того, як він перепарукував транспортний засіб у якому знаходився, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із виявленням у нього ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 , вказує що не був за кермом, лиш сидів у транспортному засобі, заперечує що керував транспортним засобом. Поліцейський зазначає, що він керував транспортним засобом, та що він не повідомив що не може керувати автомобілем.

Згідно наявних у матеріалах справи відомостей, ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта водія, у нього наявне посвідчення на право керування транспортними засобами. Зокрема відповідно довідки про наявність посвідчення водія, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 видано 28.07.2021 року, та був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік від 05.05.2023 року.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснили ОСОБА_1 , що йому як водію в якого виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, необхідно пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Йому озвучено виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Також йому роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Попри це він пройти огляд не погодився, заперечував факт керування автомобілем.

Однак, як вказано вище на відеозаписі із бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 , керував автомобілем зокрема від`їхав із місця зупинки, перепаркував авто у якому перебував на місці водія. При цьому, з самого початку відеозапису вбачається, що в автомобілі ОСОБА_1 знаходився на сидіння водія.

На відео працівник поліції до того як виявив ознаки наркотичного сп`яніння у водія, вказує що необхідно від`їхати. Окрім того, також поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 , про те, що він стояв із порушеннями ПДР, а саме у місці де зупинка заборонена, а тому йому сказали від`їхати. Факт порушення ним правил п. п. 15.9.В ПДР зафіксовано у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №597176 від 06.05.2024. Тим, самим припинити правопорушення. І лише після того як водій перепаркувався та продовжив спілкування з поліцейськими, у нього були виявлені ознаки сп`яніння про що повідомлено водію.

Суд не знаходить будь-якого тиску, упередженого ставлення чи вмовлянь з боку працівників патрульної поліції.

У п.1.10 ПДР України зазначено , що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засоб.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Варто зазначити, що відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Тобто таким чином, поліцейські повинні вказувати ті ознаки сп`яніння, які вони виявили на місці, шляхом візуального огляду, запаху від особи, оцінки її поведінки в разі складання протоколу за відмову від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, адже факт перебування в стані сп`яніння встановлюється за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору, або в медичному закладі лікарем-наркологом.

Працівниками поліції при складанні протоколу дотримано вказаних вимог, а саме зазначено виявлені ознаки сп`яніння. Відмова від ознайомлення з матеріалами справи зафіксовано на бодікамеру поліцейського.

Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( де вказано про відмову водія від проходження огляду), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №597176 від 06.05.2024, відеозаписом із бодікамери поліцейського (що міститься на DVD наявному у матеріалах справи). Наведені докази, суд вважає достатніми та узгодженими між собою, такими, що доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази його винності одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Таким чином, в судовому засіданні доведено факт відмови водія який керував транспортним засобом, та у якого виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Досліджений в судовому засіданні диск з відеофайлами подій суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки останній отриманий в порядку, передбаченому діючим Законодавством України і повністю підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для даної справи, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії інспекторами патрульної поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника, суду надано не було. Невизнання своєї провини правопорушником суд визнає як спосіб захисту з метою уникнути відповідальність за вчинене правопорушення, яке є найбільш небезпечним у сфері безпеки дорожнього руху.

Суд констатує, що доказів того, що ОСОБА_1 оскаржено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №597176 від 06.05.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 та ч.1 ст. 122 КУпАП, відсутні.

Разом із тим, зі змісту вказаної постанови ОСОБА_1 06.05.2024 о 15 год. 56 хв. в м. Ужгород, вул. Дендеші 148 керував ТЗ не мав права керування таким ТЗ, а також здійснив зупинку під мостом після початку його проміжної споруди чим порушив п.п.2.1А та 15.9 В ПДР України.

Суд констатує, що незважаючи на заперечення у вчиненні правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, та що за кермом була особа яка придбала у нього ТЗ, клопотання про виклик свідків (або особи, яка за твердженням ОСОБА_1 керувала транспортним засобом) для надання пояснень ні адвокатом, ні самим ОСОБА_1 в судовому засіданні не заявлено.

Також суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 оскаржено на його думку неправомірні дії працівників поліції, які складали відносно протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та виносили постанову БАД №597176 від 06.05.2024 за ч.2 ст. 126 та ч.1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази є належними та допустимим. Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам чинного законодавства, складений та підписаний уповноваженою на те особою і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. В протоколі зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення. Відтак, викладені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Враховуючи наведене, особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , у скоєному, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», судя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош