Справа № 344/9723/24
Провадження № 3/344/3917/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Лазарів О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_1 09.05.2024 року, о 11-30 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Дудаєва, 30В, керуючи транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював господарську діяльність з перевезення та висадки пасажирів на таксі «opti» без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, заперечив викладені в протоколі обставини, суду зазначив, що не здійснював господарську діяльність з перевезення та висадки пасажирів на таксі «opti». Просив суд провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом №000644 від 09.05.2024 року про адміністративне правопорушення. Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала та чітко викладено суть правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи, які долучені до матеріалів справи.

Зокрема на відеозаписах чітко зафіксовано ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював господарську діяльність з перевезення та висадку пасажирів на таксі «opti».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, доводиться також фотокопіями, на яких зафіксовано транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 зі значком таксі "«opti»".

Відповідно до вимог ч.1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч.3 ст.9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає, зокрема такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а саме: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Зі змісту ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що основним критерієм для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП України є відсутність дозволу на перевезення ліцензії та свідоцтва про підприємницьку діяльність при обладнанні автомобіля знаком «Таксі».

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не надавав послуг з перевезення пасажирів та не отримував за це прибутку, суд не бере до уваги, оскільки фото та відеозапис, які містяться в матеріалах справи, у розумінні ст.251 КУпАП є доказом, на підставі якого, який оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами, та підтверджує факт надання саме водієм автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі.

Посилання ОСОБА_1 , що для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.164 КУпАП необхідне встановлення в діях фізичної особи ознак здійснення нею підприємницької діяльності, яка у тому числі має містити ознаки систематичності, суд визнає безпідставними.

У зв`язку зі зміною законодавства, регламентуючого питання запровадження та здійснення господарської діяльності, до статті 164 КУпАП неодноразово вносилися відповідні зміни, у тому числі до частини першої вказаної норми права. Аналіз диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП не дає підстав вважати, що до адміністративної відповідальності може бути притягнена фізична особа лише у разі систематичного порушення порядку провадження господарської діяльності. Сам по собі факт вчинення особою адміністративного правопорушення щодо здійснення провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання необхідної ліцензії на провадження цієї діяльності, становить склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували наявність підстав для закриття провадження у справі, ОСОБА_1 не наведено та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки він вчинив провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 164 ч.1 КУпАП, зокрема у виді штрафу без конфіскації грошей. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн без конфіскації грошей.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ