пр. № 3/759/6473/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участю захисника Голумбовського Д.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ОПБ УПП у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, працює менеджером з продажу у ПП «Малий», одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 07.08.2024 о 23 год. 52 хв. керував транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по вул. Верховинній, 68 у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду та огляду за допомогою технічного приладу «Драгер» ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відмовився в приміщенні медичного закладу в лікаря - нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 07.08.2024, ввечері, він на своєму автомобілі «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до друзів за адресою: АДРЕСА_6, та під час спілкування з ними вживав алкогольні напої. Також за цією ж адресою, в компанії знаходився раніше знайомий йому чоловік - ОСОБА_2 , який в його присутності алкогольні напої не вживав. Приблизно о 23 годині він почав викликати таксі, однак, ОСОБА_3 запитав, куди йому треба їхати, та почувши, що на АДРЕСА_3 , він повідомив, що він також проживає по АДРЕСА_5 у сусідньому будинку та запропонував йому поїхати на його автомобілі додому, запаркувати машину і потім вони пішки розійдуться по домівках. Він погодився на пропозицію ОСОБА_4 та вони разом сіли в його автомобіль, де ОСОБА_5 сів на місце водія та в подальшому керував цим транспортним засобом. Під час руху автомобіля він перебував на передньому пасажирському сидінні та за дорогою не слідкував, так як за домовленістю вони їхали додому, на АДРЕСА_5. Раптово, як потім з`ясувалося, по вул. Кільцевій, ОСОБА_6 пришвидшив рух автомобіля та почав панікувати. Він дуже швидко здійснив маневр повороту на вул. Верховинну та повідомив, що за ними рухається поліція. Крім того, ОСОБА_6 хвилювався, що зараз поліція викличе працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 і він буде мобілізований до ЗСУ, чого б він дуже не хотів. За поворотом ОСОБА_5 з`їхав на узбіччя, зупинився та вибіг з машини в бік Кільцевої, за зупинку громадського транспорту. Він також вийшов з автомобіля та також побіг ОСОБА_8 в бік зупинки громадського транспорту на Кільцевій. Коли він побачив проблискові маячки патрульного автомобіля поліції, він припинив бігти, зрозумівши, що поліція скоріш за все переслідує його автомобіль. Під час спілкування з поліцейськими він не заперечував того, що вживав алкогольні напої, однак заперечував факт керування транспортним засобом. Про те, що ОСОБА_2 перебував за кермом його автомобіля, поліцейським не повідомляв. Від огляду на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Драгер» він відмовився, однак погодився на огляд у лікаря-нарколога. У медичному закладі також відмовився від проходження огляду за допомогою пристрою «Драгер», але погодився здати біологічні зразки, а саме - кров. Але лікар-нарколог вимагала здачі виключно біологічних зразків - сечі, що фізіологічно зробити він не міг. Також він заперечував, що він та ОСОБА_5 рухалися по вул. Тулузи, але після допиту свідка ОСОБА_4 він зазначив, що може вони проїжджали по вул. Тулузи і його автомобіль бачили працівники поліції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він 07.08.2024 приїхав у гості до однокласника ОСОБА_10 , який є військовослужбовцем та з яким він хотів поговорити з приводу ремонту квартири останнього. Також до ОСОБА_10 приїхав ОСОБА_11 , були інші особи. Вони вживали алкогольні напої. Він алкогольних напоїв не вживав. Ввечері ОСОБА_12 хотів викликати таксі. Він запитав його куди йому потрібно їхати і він ( ОСОБА_12 ) відповів, що додому на АДРЕСА_7. На той час він робив ремонт у квартирі АДРЕСА_4 , де і проживав. Він запропонував ОСОБА_13 сісти за кермо його автомобіля та поїхати разом додому, на що ОСОБА_12 погодився. Він сів за кермо автомобіля «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_12 на пасажирське сидіння. Коли вони їхали, він побачив патрульний автомобіль, який рухається за ними. Він заїхав на вул. Верховинну, припаркував автомобіль та пішов до переходу, оскільки не хотів зустрічатися з працівниками поліції, не хотів проблем з ТЦК. До вул. Веховинної вони рухалися по вул. Тулузи.

Через канцелярію суду 20.11.2024 захисник Голумбовський Д.Г. подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Дане клопотання захисник обґрунтовує тим, що у матеріалах адміністративної справи тривалий відеозапис з бодікамер поліцейських, але жодний з них не свідчить про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Свідки такого керування також відсутні. Проте, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП притягуються водії, які керували транспортними засобами в стані алкогольного сп?яніння. На переконання захисника ОСОБА_1 правомірно відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння, оскільки працівники поліції не мали законного права вимагати від нього проходження такого огляду. Окрім того, протокол стосовно ОСОБА_1 складений із грубим порушенням вимог наказів МВС України № 1376 від 06.11.2015 року та № 1395 від 07.11.2015 року У протоколі відображена явно неправдива інформація обставини і події та він являється недійсним. Одним із доказів у розрізі ст. 251 КУпАП може бути протокол про адміністративне правопорушення. З огляду на ряд порушень, з якими він складений, протокол та похідні від нього документи є неналежними та недопустимими доказами. Також звертає увагу на те, що транспортний засіб, а саме автомобіль «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , стояв нерухомо (з вимкненим двигуном та навіть запаленням) по вул. Верховинна на узбіччі, поблизу зупинки громадського транспорту, що не спростовується жодними матеріалами адміністративної справи. Так з доданого відеозапису, який розпочинається 07.08.2024 року о 23 год. 53 хв. 00 с., чітко видно, що в момент виходу поліцейської із патрульного автомобіля, ОСОБА_1 знаходиться позаду свого автомобіля, зліва від зупинки громадського транспорту, і в цей час поліцейська звертається до нього зі словами: «Іди сюда!», підходить до нього і, не представляючись, вимагає підійти до службового автомобіля, погрожуючи застосуванням заходів фізичного впливу. Будь-якої причини та підстави вжиття таких заходів впливу поліцейська ОСОБА_1 не називає. Тобто з доданого працівниками поліції відеозапису, вбачається, що в той час, коли працівники поліції під`їхали та зупинились позаду автомобіля ОСОБА_1 , автомобіль останнього стоїть нерухомо, а сам ОСОБА_1 знаходиться не в салоні автомобіля, а на вулиці, позаду свого автомобіля і функцій водія не виконує. Будь-якої зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не здійснювалось, що є порушенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України», яка визначає виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу. Дані обставини підтверджуються і тим, що, підійшовши до ОСОБА_1 , працівники поліції не назвали жодної із підстав зупинки транспортного засобу, хоча були зобов`язані це зробити відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Отже, працівниками поліції не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто виконання останнім функцій водія, що виключає у його діях наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо відсутності частини відеозапису, порушення безперервності відеозйомки, не засвідчення електронних доказів ЕЦП, то слід зазначити, що зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 керував автомобілем 07.08.2024 о 23 год. 52 хв., однак відеозапис поліції починається 07.08.2024 о 23 год. 53 хв. 00 с., з моменту коли поліцейські перебувають в своєму службовому автомобілі і по внутрішнім засобам зв`язку повідомляють про те, що переслідують автомобіль. Будь які порушення, вчиненні водієм переслідуваного ними автомобіля на відеозапису не зафіксовані та поліцейські про це нічого не повідомляють та не озвучують. Таким чином, поліцейськими порушено вимоги п. 4, 5 Розділу ІІ Наказу № 1026, оскільки під час здійснення ними повноважень останні не здійснювали безперервної відеозйомки з використанням портативного реєстратора. Внаслідок цього відсутні відеозаписи того, що відбувалося 07.08.2024 з 23 год. 52 хв. (час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення ) до 23 год. 53 хв. 00 с. Водночас, саме протягом цього часу, за умови належного виконання своїх обов`язків, поліцейські могли б зафіксувати на свій портативний реєстратор момент керування автомобілем ОСОБА_1 та момент його зупинки, а отже факт керування ним транспортним засобом, якщо такий мав місце, момент повідомлення водія про підстави зупинки та докази, які підтверджують їх наявність, а також момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння та первинне повідомлення про них водія. Таким чином, безперервний відеозапис порушення, якщо воно і мало місце, відсутній, що позбавляє суд можливості оцінити всю ситуацію в цілому та ухвалити рішення з виконанням стандарту доведення вини поза розумним сумнівом. Відеозапис доданий до протоколу ААД № 966404 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки будучи електронним доказом належним чином не засвідчений. Зокрема, на диску з відеозаписом відсутні відомості про його підписання електронним цифровим підписом автора або особи уповноваженої на виготовлення відповідної копії для надання їх до суду. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування, уповноваженими на те органами і посадовими особами, заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом. Окрім того, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп?яніння, вважаємо за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини. Також захисник зазначає, що навіть визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

У судовому засіданні захисник Голумбовський Д.Г. дане клопотання підтримав та просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_9 , позицію захисника Голумбовського Д.Г., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 966404 від 08.08.2024, який складений стосовно ОСОБА_1 ; рапорт інспектора в № 1 р № 5 б № 3 п № 4 ( з ОПБ) УПП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Лелет В. від 08.08.2024; копію тимчасового дозволу серії ТЗ № 090216 від 08.08.2024 ім`я ОСОБА_1 ; відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) співробітників УПП у м. Києві ДПП, які містяться на диску DVD-R, суддя дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Насамперед слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 966404 від 08.08.2024, який складений стосовно ОСОБА_1 , та додатки до нього загалом складені у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства. Відтак, суддя визнає їх належними та допустимими доказами.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також у розділах ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зазначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 та адвоката Голумбовського Д.Г., які надані у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що вони є безпідставними, враховуючи таке.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 07.08.2024 о 23 год. 52 хв. керував транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Верховинній, 68, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки та в приміщенні медичного закладу в лікаря-нарколога, що підтверджується як показами самого ОСОБА_1 , так і відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, який міститься на диску DVD-R.

При цьому, суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_1 про те, що останній не керував транспортним засобом, та визнає їх неспроможними, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з відеозаписів з камер відеореєстраторів працівників поліції, ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу по вул. Верховинній, 68 у м. Києві намагався втекти від працівників поліції. При цьому, інших осіб на відеозаписі, зокрема, свідка ОСОБА_9 , який ніби-то керував транспортним засобом, не зафіксовано. Також ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції, що транспортним засобом керувала інша особа, зокрема, ОСОБА_9 . Вказані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_9 суддя розцінює як такі, котрі надані з метою для ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Щодо твердження захисника про те, що надані відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неповними та не можуть бути взяті до уваги судом, то суддя такі твердження захисника не бере до уваги, оскільки все спілкування з ОСОБА_1 було зафіксовано безперервно.

Крім того, ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015, ні Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015, не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повного відео з бодікамери поліцейського.

Так, згідно п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналогічні положення містить Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015, згідно п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Отже, посилання захисника на наявність такого обов`язку необґрунтовані.

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП зобов`язує суддю встановити чи був факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи ні. При цьому, суддя не встановлює факту перебування особи в тому чи іншому сп`янінні.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення такого стягнення на ОСОБА_1 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 7, 9, 23, 401, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь