Справа № 159/5320/24 Провадження №33/802/663/24 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., за участю секретаря судового засідання Таровської А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Панасюка І.І. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2024,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню 00 копійок.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи особою стосовно якої ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.06.2024 було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 (два) роки, згідно умов якого йому заборонено виходити з будинку по місцю проживання з 00 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., 11.08.2024 о 02 год. 04 хв., порушив правила адміністративного нагляду, а саме був відсутній за місцем проживання в АДРЕСА_1 , чим порушив умови п. 1 зазначеної ухвали суду, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Панасюк І.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржене судове рішення необґрунтованим та незаконним. Апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд формально розглянув справу, надав неналежну оцінку доказам у справі та поясненням ОСОБА_1 . Вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, враховуючи пояснення останнього щодо факту правопорушення. Просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржена постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 187 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення. У справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів), які суд оцінює у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом серія ВАВ №842931 від 13.08.2024; копією ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.06.2024 року про встановлення ОСОБА_1 адміністративного нагляду; рапортом працівника поліції від 11.08.2024 року, рапортом працівник поліції від 13.08.2024, іншими матеріалами справи, зокрема відеозаписами щодо обставин вчинення правопорушення.

Перевіривши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 знаходився вдома за місцем проживання, та жодних правопорушень не вчиняв, то ці доводи повністю спростовуються матеріалами провадження.

При цьому суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що при документуванні правопорушення було порушено право ОСОБА_1 на захист.

В протоколі у графах «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», «підпис особи, яка ………» вказано, що правопорушник від надання пояснень і підпису відмовився. Проте зазначене не свідчить про ненадання ОСОБА_1 можливості надати свої пояснення, заперечення щодо змісту протоколу чи нероз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 68 КУпАП, а навпаки - він реалізував своє право відмовитися від надання пояснень, підпису. Разом з тим, сам ОСОБА_1 підтверджує, що відмовився від підпису, надання пояснень та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього під час складання протоколу.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, і дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування оскарженої постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2024 року - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Панасюка Івана Івановича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О.М. Клок