ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/18537/21

Пров. №3/766/2193/24

14.11.2024

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

01.11.2024 суддею Черниш О.Л. отримано справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №116936 від 18.09.2021 суть адміністративного правопорушення полягає в наступному: «18.07.2021 о 18 годині 45 хвилин по вул. 27 Східна, 28, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Combo, НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом Seat Toledo ВТ8784 ВР, чим порушив вимоги п.2.3.б та п.13.1 Правил дорожнього руху України».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.124 КУпП не є обов`язковою.

Представник ОСОБА_1 адвокат Душенко В.А. направила до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ст.38 КУпАП.

Суддя вирішила розглядати справу про адміністративне правопорушення без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними у справі документами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя дійшла наступного:

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена не саме про собі порушення Правил дорожнього руху України, а тільки в разі наявності одночасно двох факторів: порушення Правил дорожнього руху і спричинення пошкодження транспортних засобів.

Проте, згідно описаної у протоколі про адміністративне правопорушення фабули адміністративного правопорушення, то мало місце тільки порушення Правил дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. .

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначалися у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі чи збирати докази у справі. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

З урахуванням викладених обставин суддя прийшла до висновку, що відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП.

Відповідно до приписів ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду(судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП цього ж Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді) стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій-п`ятій цієї статті.

Зі змісту наведених норм КУпАП вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності доведеності вчинення(виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого ст.38 КУпАП, перебіг якого починається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні- з дня його виявлення).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказам законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Оскільки, суддя прийшла до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, то справу необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

.

Закрити провадження у справі за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяО. Л. Черниш