П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Цілинської А.В.

прокурора (в режимі відеоконференції): ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Львове Бериславського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

14.01.2022 до суду після доопрацювання надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

ОСОБА_2 , будучи звільненим у 2020 році з посади завідувача юридичного сектору Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, являючись відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту Закон) несвоєчасно (06.09.2021 о 09:00 годині) подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2020 рік. Таким чином, ОСОБА_2 не вжив заходів для подання декларації у встановлений законодавством строк, а саме: з 01.01.2021 по 31.03.2021.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд завчасно, рекомендованим листом із повідомленням, неодноразово направляв ОСОБА_2 судові повістки про виклик у судові засідання на адресу за місцем проживання, яка зазначена під час складання адміністративного протоколу.

25.01.2022 на адресу суду надійшли письмові пояснення (заперечення) ОСОБА_2 щодо складеного протоколу. Зокрема просив провадження у справі щодо нього закрити у звязкузв`язку із закінченнясзакінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Під час судового засідання 31.01.2022 ОСОБА_2 зазначив, що свою вину не визнає, проте потребує додаткового часу для підготовки свого захисту щодо складеного відносно нього протоколу.

На обґрунтування своєї позиції зазначив, що про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією йому стало відомо лише з постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2021 про направлення матеріалів справи на доопрацювання. У той же час він жодних листів від особи, уповноваженої на складання протоколу, про запрошення для надання пояснень та складання протоколу не отримував жодними засобами ані поштового, ані телефонного зв`язку. Крім того зауважував, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 15.12.2021, а датою інкримінованих протиправних дій є 06.09.2021, тоді як пояснення особі, уповноваженій на складання протоколу ним були надані 04.10.2021, де він зазначав про об`єктивність причин неподання декларації, пов`язаних з його захворюванням, тому вважає, що строк притягнення його до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи сплив.

У призначені судові засідання, а саме: 23.11.2023, 07.12.2023 ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать направлені на адресу проживання судові повістки, а також SMS-повідомлення, які було доставлено 16.11.2023 о 13:16 годині, 23.11.2023 об 11:28 годині.

Про обізнаність щодо дати та місця судового засідання свідчить і заява ОСОБА_2 про відкладення судового розгляду на іншу дату у зв`язку з необхідністю його лікування стаціонарно, про що надано відповідні документи.

З огляду на встановлені судом обставини, постановою від 07.12.2023 строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_2 зупинено у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні після оперативного втручання у травматологічному відділенні «Чернівецької лікарні швидкої медичної допомоги».

Постановою від 29.07.2024 відновлено розгляд справи, призначено судове засідання на 01.10.2024 на 09:00 годину.

У судове засідання, призначене 01.10.2024 ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на необхідність додаткової госпіталізації через раніше отриману травму.

У судове засідання, призначене 21.11.2024 ОСОБА_2 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить завчасно надане суду клопотання про відкладення судового розгляду з посиланням донорську здачу крові, що унеможливлює його участь в судовому розгляді у призначену дату.

Оцінюючи неодноразово подані ОСОБА_2 клопотання про відкладення судового розгляду, суд враховує таке.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 172-4 172-9 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

У той же час законодавством КУпАП встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_2 до суду для розгляду справи, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за відсутності останнього. До такого висновку суд приходить, оскільки ОСОБА_2 , будучи не позбавленим можливості на участь в розгляду справи дистанційно, відповідних заходів не вжив і не зважаючи на зупинення розгляду справи фактично у зв`язку із захворюванням на тривалий час, у подальшому за відсутності об`єктивних причин участі в судовому розгляді не прийняв.

Прокурор в судовому засіданні підтримав складений протокол з викладених у ньому підстав, вважав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, питання щодо звільнення останнього від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до адміністративної відповідальності вирішити на розсуд суду.

Так вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №47-01/289/21 від 15.12.2021, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення (несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2020 рік та положення Закону (ч. 2 ст. 45), порушення яких він допустив, що має своїм наслідком настання відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

- копією Декларації на ім`я ОСОБА_2 (завідувача юридичного сектору Херсонського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України) з відкритої частини Єдиного реєстру Декларацій, за змістом якої ОСОБА_2 подав Декларацію після звільнення (охоплює попередній рік) 2020 лише 06.09.2021;

- копією повідомлення Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 12.10.2021 №5553/55/120/02-2021, щодо несвоєчасного подання декларації колишнім завідувачем юридичного сектору Херсонського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України ОСОБА_2 ;

- відповіддю Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.09.2021 №3646 на запит Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, з якої вбачається, що ОСОБА_2 був звільнений з посади завідувача Юридичного сектору Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України наказом голови відділення від 17.02.2020 №26-КП, повний розрахунок по заробітній платі був здійснений 18.02.2020. Інформація щодо наявності звернень ОСОБА_2 щодо неможливості своєчасно подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік відсутня. У зв`язку з відсутністю, зокрема, через законодавче не врегулювання питання наявності уповноваженої особи з питань запобігання корупції в органі, що ліквідується, а також звільнення вказаного працівника ще до початку ліквідаційної процедури, листи-нагадування щодо обов`язку заповнення декларації, а також повідомлення про несвоєчасне подання декларації відсутні;

- наказом від 29.07.2014 №58-ВК про призначення ОСОБА_2 на посаду головного експерта юрисконсульта Другого відділу досліджень і розслідувань Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; наказом від 15.08.2014 №73-ВК, яким ОСОБА_2 переведено на посаду завідувача Юридичного сектору; наказом від 23.05.2016 №32-ВК, яким ОСОБА_2 присвоєно п`ятий ранг державного службовця; наказом від 17.02.2020 №26-КП, яким ОСОБА_2 звільнено 18.02.2020 за угодою сторін;

- копією з «Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них» Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за змістом якого ОСОБА_2 отримав трудову книжку після звільнення 18.02.2020

- посадовою інструкцією завідувача Юридичного сектору, затвердженою головою Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 23.01.2018, з якою ОСОБА_2 був ознайомлений під підпис;

- попередженнями про спеціальні обмеження, встановлені законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, відповідно до яких ОСОБА_2 11.06.2014, 27.04.2015, 04.05.2016 підтвердив той факт, що ознайомлений про обов`язок подання декларації на виконання вимог Закону;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких зазначав, що його було звільнено з посади 18.02.2020. Йому було відомо, що він є суб`єктом декларування та відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції». У день звільнення йому було видано трудову книжку, проведено повний розрахунок по грошовому забезпеченню. У період часу з 01.01.2021 по 01.04.2021 на лікарняному, у відпустці, відрядженні він не перебував, проблем з використанням ЕЦП у нього не було. Зазначив, що подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2020 рік несвоєчасно 06.09.2021, з власної провини. Спроб входу до Єдиного державного реєстру декларації з 01.01.2021 по 01.04.2021 не робив. В НАЗК та до керівництва з приводу неможливості своєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) він не звертався.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією має відбуватись через призму оцінки норми ст. 45 Закону (в редакції, яка діяла на дату вчинення правопорушення), відповідно до якої особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. (п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону).

З огляду на викладену норму, на осіб, зазначених в ній, покладено обов`язок подання декларації, за несвоєчасне подання якої без поважних причин і передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Отже, необхідним є встановлення в першу чергу факту несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком визначеним законом.

Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування, є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Відповідно до ст. 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином ОСОБА_2 є суб`єктом декларування та відповідальності, оскільки на нього поширюється дія Закону.

Отже, з огляду на викладене ОСОБА_2 на виконання вищенаведених норм був зобов`язаний в період до 01.04.2021 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік після звільнення.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. Так останній допустив порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, не подавши відповідну декларацію у встановлені законом строки, жодних доказів на обґрунтування поважності відповідних причин ані на стадії надання пояснень особі, уповноваженої на складання протоколу .

У той же час, зважаючи на дату звільнення ОСОБА_2 та дату судового розгляду, слід зазначити таке.

У випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону (в редакції, яка діяла станом на 18.02.2020 дата звільнення ОСОБА_2 кінцевий термін), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, а саме: в разі припинення здійснення діяльності, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, тобто ОСОБА_2 був зобов`язаний подати відповідну декларацію не пізніше 31.03.2020.

Отже датою вчинення ОСОБА_2 правопорушення є наступний день за останнім днем, коли наступає строк подання декларації, тобто 01.04.2020, тоді як датою виявлення вчиненого правопорушення є 12.10.2021 (дата повідомлення НАЗК про встановлення факту несвоєчасності подання Декларації).

Отже саме ці дати є відправною точкою для розрахунку строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отже, кінцевою датою, до якої ОСОБА_2 можна притягнути до адміністративної відповідальності є 01.04.2022 (два роки з моменту вчинення). Крім того, якщо розглядати строки, пов`язані з датою виявлення правопорушення, то кінцевою датою притягнення ОСОБА_2 до відповідальності є 12.04.2021.

Тому, не зважаючи на ту обставину, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, але суд позбавлений права на притягнення ОСОБА_2 до відповідальності у зв`язку із закінченням строків, визначених ч. 3 ст. 38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА