Справа № 710/1507/24
Провадження № 3/710/862/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Щербак О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління державної служби з питань праці за ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 28.09.2006 Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 призначена на посаду головного бухгалтера КЗ «Шполянська санаторна школа Черкаської обласної ради», який зареєстрований та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , із 26.01.2022.

В період з 22.10.1996 по 21.10.2024 ОСОБА_2 надавалися щорічні основні відпустки тривалістю 56 календарних днів щороку, зокрема за робочий рік, що припав на час звільнення, 3 22.10.2023 по 21.10.2024 ОСОБА_2 нараховано 56 календарних днів відпустки. За заявою від 16.08.2024, наказом від 30.08.2024 № 60-к/тр ОСОБА_2 звільнена з посади вихователя за власним бажанням 31.08.2024, згідно ст. 38 К3п України. Адміністрацією закладу освіти проведено утримання із заробітної плати ОСОБА_2 коштів за 8 календарних днів відпустки.

Частиною 3 статті 24 ЗУ № 504/96-ВР «Про відпустки», передбачено, що у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості, тобто якщо ОСОБА_2 відпрацювала до звільнення більше 10 місяців її робочого року то має право на використання щорічної основної відпустки в повному обсязі, тобто 56 календарних днів.

Провівши відрахування із заробітної плати педагогічного працівника для покриття його заборгованості закладу освіти, де він працював, за невідроблені дні відпустки, при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, порушено ч.3 ст. 24 ЗУ № 504/96-ВР «Про відпустки», ч.1 ст. 12 ЗУ №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала. Пояснила, що дійсно не врахувала положення закону щодо педагогічного працівника. Зазначила, що кошти працівниці вже повернуті, на підтвердження чого надала відповідь на припис від 15.10.2024.. Зауважила, що має заробітну плату у розмірі 8000,00 гривень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, стверджується матеріалами справи зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення №Ц/ЧК/22751/173/П/ПТ від 26.09.2024, акт № Ц/ЧК/22751/173 від 26.09.2024, копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією наказу № 3-к від 26.01.2022 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Статтею 22 КпАП України визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Оцінивши зібрані у справі матеріали, характер скоєного правопорушення та його обставини, ураховуючи, що не завдано шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, оскільки вирахувані кошти повернуті, ураховуючи особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності не притягувалась, її ставлення до правопорушення, зважаючи на мету призначення адміністративного покарання та співмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню, виходячи з принципу розумності, суд уважає за можливе обмежитись усним зауваженням, що у даному випадку, на думку суду, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.22,23,ч.1 ст.41,284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 41 КпАП України, на підставі ст.22 КпАП України, у зв`язку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області.

Суддя О.В. Щербак