Справа №731/43/24
Провадження №3/731/43/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17 січня 2024 року серії ААД №004338, 17 січня 2024 року о 12 год. 08 хв. на автодорозі Т-25-30 с. Журавка смт Ладан 1 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, та порушення координації рухів. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився під відеофіксацію, цим самим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, забезпечивши явку свого представника - адвоката Нечая В.І.

У судовому засіданні 17.06.2024 захисник адвокат Нечай В.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , вину свого довірителя у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенню не визнав та заперечив щодо обставин викладених у змісті протоколу, оскільки такі не відповідають дійсним обставинам справи. Вказав, що матеріали справи не містять документального підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , за обставин вказаних у протоколі. У зв`язку з цим, вказав на необхідність закриття провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судове засідання надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №004338, складений 17 січня 2024 року (а.с. 2), де зазначено особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення та факт відмови останнього від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відеофіксації події;

- направлення ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, у якого були виявлені працівником поліції ознаки сп`яніння у виді: почервоніння очей, зіниці яких не реагують на світло, на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП Прилуцької міської центральної лікарні для проходження відповідного огляду, на що останній відмовився (а.с. 4);

- рапорт інспектора ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Коваленка А., зміст якого тотожний фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, який було припарковано без порушень ПДР України та роз`яснено водієві щодо заборони його керуванням (а.с. 3);

- оптичний диск DVD-R, марки «HP» (4,7 GB/120min/16Х) (а.с. 6) з відеозаписами, з яких можливо констатувати: факт перебування на автомобільному мосту у напрямку дороги смт Ладан с. Журавка транспортного засобу «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , у нерухомому стані з ввімкненим сигналом аварійної зупинки; у вказаний момент водій ОСОБА_1 перебував на пішохідній зоні зазначеного мосту; у ході спілкування поліцейський вказав на наявність у ОСОБА_1 характерних ознак наркотичного сп`яніння та заявив пропозицію щодо здійснення відповідного освідування у закладі охорони здоров`я, на що останній первісно погодився; у подальшому після прибуття до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження ним, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що і стало підставою для формування адміністративних матеріалів, про що працівником поліції було повідомлено водія.

Аналізуючи наявні в матеріалах докази по справі та беручи до уваги позицію сторони захисту, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 5 розділу II "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року N1026 (надалі по тексту - Інструкція N 1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За змістом підпунктів 1) та 2) п. 1 розділу VII Інструкції N1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Так, зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції N 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати те, що за допомогою відеореєстратора повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, працівником поліції не було забезпечено зібрання та збереження належних та допустимих доказів на обґрунтування тих обставин, які він же вказав у фабулі складеного ним же протоколу, оскільки матеріали справи та надані суду відеозаписи не містять відомостей на підтвердження події керування транспортним засобом марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , саме ОСОБА_1 за обставин вказаних в протоколі.

Суд зауважує, що визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак, з наданих суду відеозаписів не можливо констатувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , за обставин вказаних протоколі, що стороною захисту категорично заперечується.

Суд враховує, що відеозапис має пояснення водія про те, що він керував транспортним засобом, однак, їх зміст на етапі судового розгляду сторона захисту категорично заперечила, а крім того, такі пояснення, не дають змоги ані достеменно встановити час керування, ані обставини події.

Більше того, із долучених до матеріалів справи відеозаписів не вбачається жодної ознаки стану наркотичного сп`яніння, перевірку на який ОСОБА_1 відмовився проходити. Поліцейський, у свою чергу, ознак притаманних для стану наркотичного сп`яніння на відеозапис не назвав, у зв`язку з цим, вимога була зумовлена лише необґрунтованою підозрою.

Згідно практики ЄСПЛ, національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, не повинен ініціювати дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягувати особу до відповідальності, уточнюючи в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, подія вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не була доведена в ході судового розгляду, оскільки в матеріалах справи недостатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що останній за вказаних обставин у протоколі, керував транспортним засобом. У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, як того вимагає ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З цих підстав, судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко