Справа № 462/6997/24 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/811/1590/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Думи Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 28.08.2024 року близько 09 год. 38 хв. за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 107, здійснював провадження господарської діяльності, перевезень пасажирів легковим автомобілем на замовлення транспортним засобом марки «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , без державної реєстрації та ліцензії. Чим порушив п. 24 ст. 7, ст. 20 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 30 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд не врахував заперечення його захисника щодо недоведеності систематичності здійснення діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів, оскільки такі спростовуються об`єктивними даними з додатку «Bolt», де він зареєстрований, як водій; письмовими та здійсненим під відеозапис його поясненнями про здійснення перевезень пасажирів на протязі місяця.

Вважає, що об`єктивні дані з додатку «Bolt» не доводять систематичність характеру правопорушення, а лише факт того, що особа здійснює перевезення пасажира. У працівників поліції була можливість здійснити опитування особи, яка перебувала в автомобілі, однак правоохоронці цього не зробили. Єдиними доказами які підтверджують систематичість дій є його власні письмовими та здійсненим під відеозапис пояснення про те, що він нібито здійснюю перевезень пасажирів на протязі місяця.

При цьому суд не врахував заперечення представника про те, що це відбулося внаслідок психічного напруження через зустріч з працівниками правоохоронних органів і відповідно він неправильно зрозумів зміст заданого питання представником правоохоронного органу і вирішив, що він запитує саме про те, коли він скачав додаток «Bolt», на телефон з наміром розпочати господарську діяльність, а не те протягом якого часу він її здійснював.

Зазначає, що господарську діяльність не вів і вважає, що суд безпідставно не врахував заперечення захисника щодо недоведеності систематичності здійснення діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів. Таку діяльність він систематично не здійснював.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Думи Р.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАПє правильними.

Ці висновки підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №955995 від 28.08.2024, рапортом поліцейського, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а також поясненнями ОСОБА_1 , наданими у суді апеляційної.

ОСОБА_1 висловив щире каяття у вчиненому, зазначивши, що йому не було відомо про необхідність отримання відповідного дозволу на перевезення пасажирів, адміністративне правопорушення вчинив вперше.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Апеляційний суд, враховує дані про особу ОСОБА_1 , зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину визнав повністю, запевнив суд, що більше не буде вчиняти правопорушень. Також суд враховує майновий стан правопорушника, те, що він має на утриманні двоє малолітніх дітей, син ОСОБА_2 має інвалідність, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, дружина ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи, а також те, що вчинене діяння не спричинило значної шкоди державним інтересам.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року слід скасувати, а ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк