Справа № 283/1547/24
Провадження №3/283/894/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2024 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич Валентина Миколаївна, за участю особи, відносно якої складено протокол, розглянувши справу, що надійшла з Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , адвоката, особу з 2 групою інвалідності, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2024 року о 15 год. 10 хв. в м. Малин по вул. Городищанській, 95, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Corsa», д.р.н. НОМЕР_2 , з явно вираженими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ за №029066 від 14.06.2024 у ОСОБА_1 вилучалися документи на керування транспортними засобами КВЕ863660 від 24.06.2020, видавався тимчасовий дозвіл №215858. Також відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №029067 від 14.06.2024 за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, факт керування транспортним засобом та участь в ДТП не заперечував. Звернувся до суду із відзивом на протокол та письмовими поясненнями. Вказав, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, не пройшов його на місці, оскільки працівником поліції не було чітко роз`яснено процедуру проходження такого огляду, а до медичного закладу їхати ніхто не пропонував, направлення на огляд в лікарні не видали, кров на місці не брали, хоча на місці були присутні медичні працівники, також не зрозуміло, коли саме складався акт огляду, оскільки в ньому відсутня дата. Також до огляду не були залучені свідки.

Досліджені судом письмові, електронні докази та встановлені судом обставини.

Під час розгляду справи судом були досліджені докази, які додані до протоколу на підтверження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- наявний в матеріалах справи в опечатаному конверті оптичний носій інформації DVD-диском, на якому зафіксоване спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та міститься відеозапис процедури спочатку проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а далі відмова від такого огляду на місці та в медичному закладі. Поліцейськими на місці ДТП було роз`яснено ОСОБА_1 , що він вчинив ДТП та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, також поліцейський зауважив про наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота. Також поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права та порядок продування газоаналізатора. Після невдалої спроби пройти тест на газоаналізатор Драгер 6810, поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікарні, на що останній відмовився, мотивуючи це «а навіщо?». При цьому на відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 бажає пройти огляд у медичному закладі.

Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

Норми права, застосовані судом

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом №1452/735 від 09.11.2015 ( далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі Порядок).

Відповідно до п.п. 6, 7 Інструкції, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі-спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення процедури огляду, оскільки медичні працівники, які були на місці ДТП, мали взяти у нього кров на місці, або доставити його до медичного закладу для проведення такого огляду, суд зазначає наступне.

З досліджених доказів, що додані до протоколу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , судом не встановлено порушень прав ОСОБА_1 зі сторони поліцейських та процедури проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Суд зауважує, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні ПДР України, оскільки отримав посвідчення водія, а тому як водій має чітко знати свої права та неухильно виконувати обов`язки, а також розуміти наслідки своїх дій або бездіяльності, оскільки це є прямою вимогою Закону України "Про дорожній рух".

Відповідно до вимог нормативно-правових актів (Порядку та Інструкції) обов`язковому огляду на стан сп`яніння у медичному закладі підлягають водії учасники ДТП, де є потерпілі з тілесними ушкодженнями. В інших випадках огляд може бути проведений на місці події. Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські мали в обов`язковому порядку доставити його для огляду до медичного закладу, не ґрунтується на вимогах закону. Жодних доказів отримання ОСОБА_1 або іншою особою в ДТП тілесних ушкоджень суду не надано. При дослідженні відеозапису судом встановлено, що на місце ДТП було викликано карету швидкої допомоги, але ОСОБА_1 чітко повідомив, що він не має тілесних ушкоджень та не потребує медичної допомоги (01:07 відеозапису). Медична документація, яку надав ОСОБА_1 у судовому засіданні про отримані ним травми та пошкодження датована 20.06.2024, хоча подія ДТП мала місце 14.06.2024, а тому встановити взаємозв`язок між ДТП та даними медогляду не можливо.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники швидкої допомоги, які прибули на місце ДТП, могли взяти у нього кров для дослідження на предмет сп`яніння, не грунтується на вимогах нормативно-правових актів, оскільки зазначені особи не уповноважені вчиняти такі дії.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при його огляді не були присутні свідки не заслоговують на увагу, оскільки до матеріалів справи доданий відеозапис, який є обов`язковим відповідно до ст. 266 КУпАП, тоді як свідки залучаються у випадку неможливості фіксування огляду спеціальним технічним засобом.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського не в повній мірі відображає відомості про вчинення правопорушення, не спростовує встановлені судом обставини, оскільки з відеозапису чітко встановлено, як поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, подію ДТП, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП, роз`яснює ОСОБА_1 його права, порядок проходження огляду на газоаналізаторі, пропонує пройти такий огляд в медичному закладі. Натомість, дії ОСОБА_1 , що зафіксовані на вказаному відеозаписі, на переконання суду, свідчать про те, що він свідомо ухилився від законної вимоги поліцейського пройти огляд, а не тому, що не зрозумів як такий огляд має відбуватись.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненено і особа, яка притягається до відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

На підставі викладено, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, під час судового розгляду справи не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, які за своїм видом і розміром будуть відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідними і достатніми для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та особою з ІІ групою інвалідності, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ч.1 ст.130, 221, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягувач: Малинський районний суд Житомирської області, , місце знаходження: 11601, Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, площа Соборна, 8.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок:

UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя В. М. Хомич