Справа № 359/3899/24
Провадження № 3/359/2112/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 травня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль НПУ ДПП УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №659509 вбачається, що 12.04.2024 о 22 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини, а саме висловлював у її бік образи, принижував честь та гідність, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що ніяких дій, що вказані в протоколі, відносно дружини не вчиняв. У них виникла звичайна сімейна сварка. На даний час конфлікт між ними врегульовано. Вони примирилися.

Потерпіла ОСОБА_2 на підтвердження слів сина надала заяву в якій зазначила, що між ними відбулася сімейна сварка, на даний час вони примирилися.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, встановив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні дій психологічного та фізичного характеру, тобто насильства в сім`ї не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлений, виходячи з наступного.

Статтею 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство може буде вчинено лише у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Даний Закон надає визначення поняттям психологічного та фізичного насильства. Під психологічним насильством слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. При цьому, фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Слід розуміти, що не вважається домашнім насильством вчинений між особами звичайний сімейний конфлікт (сварка), який за своїм характером є лише зіткненням протилежних інтересів і поглядів, напруженням і крайнім загостренням суперечностей. Метою ж вчинення домашнього насильства, є бажання кривдника налякати та встановити контроль над жертвою, викликати у неї побоювання за свою безпеку, спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдати шкоди психічному чи фізичному здоров`ю.

Дослідивши матеріалі справи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки докази вчинення даного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні відомості, які б підтверджували викладені в протоколі обставини вчинення правопорушення.

За відсутності інших доказів порушення гр. ОСОБА_1 відповідних порушень, які визначені в протоколі, у суду відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З цього приводу, на думку судді, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено достатньо доказів, які б могли підтвердити сам факт вчинення зазначеного правопорушення з вини ОСОБА_1 .

Оскільки інших обставин в протоколі не відображено, у суду відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушень, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи па те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного.1 ст. 173-2 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративної о правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Па підставі наведеного керуючись ч.1 ст. 173-2 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.