ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1815/24 Справа № 202/5638/24 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі, вилученої відповідно до протоколу огляду від 17 квітня 2024 року.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 17.04.2024 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 на Новогродівському ринку здійснював роздрібну торгівлю алкогольних напоїв горілки ТМ «Олександрія» ОСОБА_2 за ціною 180 грн., чим порушив вимоги п. 7 ч. 2 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», вчинивши правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги ОСОБА_1 вказує, що він дав ОСОБА_2 пляшку горілки в якості подяки за те, що останній йому допоміг переставляти меблі в магазині. Однак після цього прийшли працівники поліції та склали відносно нього протокол.

При цьому вказує на відсутність доказів саме факту продажу горілки. Зазначає, що сам факт зберігання в нього горілки не становить об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і безпідставними.

Так, частиною 3 ст. 156 КУпАП передбачено відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук та лотків.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , йому відомо, що в торговельному павільйоні, ОСОБА_3 здійснює продаж алкогольних напоїв та він неодноразово купував там горілку. Також свідок повідомив, що 17 квітня 2024 року він придбав за 180 гривень пляшку горілки.

Крім того, відповідно до протоколу огляду речей та вилучення речей і документів, в торговельному павільйоні було виявлено та вилучено алкогольні напої, а саме пиво, горілку та коньяк.

Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю алкоголю на території, забороненої законом та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Що стосується доводів ОСОБА_1 в тій частині, що він дав ОСОБА_2 пляшку горілки в якості подяки, то вони не є прийнятними, оскільки спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що неодноразово купляв горілку в торговельному павільйоні ОСОБА_1 , зокрема і в день розглядуваних подій.

Підстави для недовіри або сумнівів щодо особи свідка, а також правдивості та об`єктивності його пояснень, не встановлено, оскільки надані письмові пояснення є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 3 ст. 156 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко