ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/646/24Головуючий у 1-й інстанції Содорома Р.О.
Провадження № 33/817/526/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови, 01 квітня 2024 о 00 год. 27 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Бучач-Возилів, керував мотоциклом «JR200», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Рекуш О.Р. просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт керування 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 транспортним засобом;

із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР;

відеозаписи наявні у матеріалах справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р., який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про вчинення адміністративного правопорушення ААД № 161386 від 01 квітня 2024 року; рапорті старшого інспектора чергового ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Корчинського В.К. від 01 квітня 2024 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», про що свідчить його підпис; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння у Бучацьку міську лікарню, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, про що свідчить його підпис; постанові серії ББА №576032 від 01 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.126 КУпАП, відеозаписах, які долучено до матеріалів справи.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які би підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також те, що із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 161386 від 01 квітня 2024 року, який узгоджується з відеозаписами із реєстратора службового автомобіля, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечує факту свого керування транспортним засобом.

Так, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл 0000001__0001.mp4) зафіксовано розмову працівниками поліції із ОСОБА_1 з приводу того, що він керував транспортним засобом в період дії комендантської години, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом та порушення комендантської години. Крім того, із відеозапису нагрудної камери працівників поліції вбачається, що на запитання працівників поліції Чому тікали від нас?, ОСОБА_1 повідомив: Я не тікав, я їхав (файл 0000001__0002.MP4 з 02:11:45 год).

Крім наведеного, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №576032 від 01 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і доказів такого апеляційному суду не надано, а тому слід вважати, що ця постанова не скасована і набрала законної сили.

Апеляційні доводи захисника про те, що відеозаписи наявні у матеріалах справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з наявного у справі відеозапису, після зупинки водія ОСОБА_1 поліцейський висловив підозру щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння та повідомив останньому ознаки такого стану, у зв`язку з чим запропонував водію пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, так і проїхати до медичного закладу для проходження огляду на що ОСОБА_1 категорично відмовився. При цьому поліцейським було роз`яснено водію ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (файл 0000001_ _0002.MP4 з 02:13:20 по 02:14:50 год).

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та відповідних підзаконних актів, якими визначено порядок направлення водіїв для огляду на стан сп`яніння і порядок проведення такого огляду.

Крім того, ОСОБА_1 при спілкуванні із працівниками поліції підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, а саме сказав, що він пив пиво (файл 0000001_ _0002.MP4 з 02:13:35 по 02:14:50 год).

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя