ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/2912/24 Головуючий 1 інстанції: Демченко С.В.
Провадження №33/818/1267/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 11 липня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 30 березня 2024 року о 12 годині 29 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м.Харкові по вул.Академіка Проскури, 6 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР «ОНД», що підтверджується висновком №893 від 02 квітня 2024 року, що зафіксовано на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової токсикологічної експертизи. Вказав, що висновок лікаря-нарколога №893 від 02 квітня 2024 року є недійсним, оскільки ним встановлено перебування водія у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, метадон), але кількісний показник наркотичних засобів в біологічному середовищі (сечі) не вказаний. Зазначив, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу. Вважає, що не мав ознак наркотичного сп`яніння.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №898792 від 06 квітня 2024 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №893 від 02 квітня 2024 року, складеного КНП ХОР «ОНД», яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; рапорт командира взводу №2 роти №6 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Д.Майорова; дані відеозаписів з місця події від 30 березня 2024 року.

Відповідно до п.п.2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) ; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з даних відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя та виражене тремтіння пальців рук (відеозапис export-dx6vh.mp4 00 хв. 40 с.).

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Таким чином, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Посилання в апеляційній скарзі на недійсність висновоку лікаря-нарколога №893 від 02 квітня 2024 року через відсутність в ньому кількісних показників наркотичних засобів в біологічному середовищі (сечі), є безпідставними.

Судового рішення, який спростовує вказаний висновок та підтверджує незаконність дій лікаря-нарколога ОСОБА_2 при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано, і матеріали справи їх не містять.

Крім того, факт відбору зразків біоматеріалу лікарем-наркологом в апеляційній скарзі не оскаржується.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставність відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судової токсикологічної експертизи, є необґрунтованими.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Так, суд відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судової токсикологічної експертизи, зазначив, що у даній конкретній справі, з урахуванням наявних доказів немає необхідності в призначенні судової експертизи, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини вчинення адміністративного правопорушення в цьому провадженні без спеціальних знань, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Змоменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня