Справа 362/5550/24
Провадження 3/362/2618/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

28.07.2024 о 22:00 год. у смт. Гребінки Білоцерківського району Київської області по пр-ті Науки, 45, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, причини неявки суду невідомі.

Суд зауважує, що за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Грабовський В.С. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1661447 від 13.08.2024) у судовому засіданні заперечив факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення. Наголосив, що того вечора ОСОБА_1 автомобілем не керував, водієм належного ОСОБА_1 транспортного засобу тоді був його товариш ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 попросив сісти за кермо, щоб підвезти свого сина. Повертаючись додому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустріли односельців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Всі разом поїхали до будинку ОСОБА_1 уже були на під`їзді, коли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася суперечка. Тоді ОСОБА_2 пішов додому, а біля автомобіля залишилися ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Автомобіль «не заводився», тому ОСОБА_1 вирішив відчинити гараж та шукати сторонніх осіб, щоб загнати його автомобіль до гаражу. У цей час до них прибули працівники поліції. Наголосив, що у момент прибуття поліцейських автомобіль не рухався, двигун був вимкнений. Тоді поліцейські почали стверджувати про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не відмовився від такого огляду та згодився його пройти. Надалі неодноразово виконував вказівки при проходженні огляду за допомогою відповідного приладу, однак отримати результат не вдалось. Наголосив, що при неодноразових спробах ОСОБА_1 «продути прилад» поліцейські не змінювались муштук, як того вимагає інструкція. Вважає, що об`єктивна сторона у протоколі відображена невірно, так як ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, його неодноразово пройшов, а рапорті поліцейського про це відомості відсутні. Також звернув увагу суду, що у протоколі наявні виправлення, що є неприпустимим, справа не пронумерована, у описі відсутнє посилання про наявність диску, однак фактично при матеріалах справи він наявний, що, на його думку, є грубим порушенням процедури оформлення адміністративних матеріалів. Так само це і стосується наявності у протоколі посилань на відеозапис, якого фізично не існувало при оформленні даного адміністративного протоколу, а його отримання потребує спеціальної техніки та часу на завантаження. Посив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.

За клопотанням сторони захисту до суду прибули свідки та працівники поліції, які оформляли даний адміністративний протокол та додатки до нього.

Свідок ОСОБА_2 (знайомий) надав суду пояснення, що того вечора його односелець ОСОБА_1 попросив його відвезти на його автомобілі його сина до автодороги «Київ - Одеса», так як ОСОБА_1 вживав алкоголь. Він погодився та вони відвезли сина. По дорозі назад підібрали двох знайомих ОСОБА_1 . Коли всі разом під`їхали до будинку ОСОБА_1 , він, свідок, заглушив автомобіль. Тоді з ОСОБА_5 виникла суперечка, так як він його звинуватив, що він неправильно «заглушив» автомобіль. Після цього він, свідок, образився і пішов додому. Працівників поліції не бачив. Щодо подальших обставин йому нічого не відомо.

Свідкок ОСОБА_3 (знайомий) надав суду пояснення, що того дня він разом з ОСОБА_4 прямували додому, де зупинився автомобіль ОСОБА_1 . За кермом був невідомий йому чоловік, а ОСОБА_1 був пасажиром. ОСОБА_1 запропонував їх підвезти, вони сіли до автомобіля. Прибувши до місця проживання ОСОБА_1 водій залишив авто та попрямував у невідомому напрямку. ОСОБА_1 намагався завести автомобіль, однак йому не вдалося це зробити. Надалі під`їхали поліцейські та почали стверджувати, що ОСОБА_1 керував автомобілем і у нього наявні ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 пояснював, що не керував автомобілем, однак його ніхто не слухав. Поліцейські забрали у ОСОБА_1 документи та почали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 поголився пройти такий огляд. Декілька разів намагався продути прилад, однак не зміг цього зробити. Автомобіль передали сусіду, який загнав його у гараж.

Свідок ОСОБА_6 (дружина) надала суду пояснення, що того вечора чоловік попросив знайомого ОСОБА_2 на їх автомобілі відвезти до на зупинку їх сина, оскільки чоловік вживав пиво. Вони втрьох поїхали, а вона залишилася вдома. Назад вони приїхали вчотирьох з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За кермом був ОСОБА_2 , однак він дуже швидко пішов додому. У цей момент під`їхали поліцейські та почала цікавитись чому автомобіль стоїть на проїзній частині дороги. Вони пояснювали, що прийде сусід і зажене автомобіль до гаража. Однак поліцейські забрали у чоловіка документи і стверджували, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Спочатку чоловік відмовився, однак потім погодився. Інший екіпаж доставив прилад. Чоловік неодноразово продував прилад, однак у нього не виходило його продути, всі сміялись. Потім чоловік відмовився проходити такий огляд. Від огляду в медичному закладу чоловік категорично відмовився. Автомобіль зі згоди поліцейських був переданий сусіду, якого вона покликала, і він у свою чергу загнав її у гараж. Вказала, що автомобіль не заводився та його досить довго не могли завести.

Свідок ОСОБА_7 (поліцейський, який оформляв протокол про адміністративне правопорушення) надав суду пояснення, що під час патрулювання було виявлено автомобіль, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , який заважав проїзду іншим учасникам дорожнього руху. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. З огляду на це водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій категорично відмовився. Надалі змінив свою позицію та погодився пройти такий огляд на місці зупинки автомобіля. Через те, що їх екіпаж не мав приладу, вони викликали інший екіпаж, який доставив прилад на місце події. Водій багато разів продував прилад, однак зробити цього не зміг, хоча вони детально роз`яснювали яким чином видихати повітря у прилад. Така поведінка ОСОБА_1 була розцінена як відмова від проходження такого огляду, від огляду у медичному закладі також відмовився. Після отриманих відмов було оформлено даний адміністративний протокол. Щодо тверджень сторони захисту про наявні виправлення у протоколі пояснив, що в нього перестала писати ручка і він навів час вчинення правопорушення, нічого не виправляючи.

Свідок ОСОБА_8 (поліцейська, яка перебувала у складі екіпажу) надала суду пояснення, що того вечора під час патрулювання було виявлено автомобіль, який перешкоджав руху іншим транспортним засобам. За кермом був водій ОСОБА_1 , двигун у автомобіля працював, який він потім самостійно заглушив. Водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв. З огляду на виявлені ознаки водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі. Водій спочатку категорично відмовився пройти такий огляд, надалі змінив свою позицію та висловив бажання пройти такий огляд на місці зупинки. Інший екіпаж доставив прилад. Близько десяти разів ОСОБА_1 продував прилад, однак не зміг цього зробити. У результаті склали протокол. Запевнила суд. що мінімум двічі змінювала муштук на приладі при намагані пройти ОСОБА_1 огляду.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у її розгляді, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, зокрема:

-відеофайл «Clip-0», на якому зафіксовано як зупиняється патрульний автомобіль напроти автомобіля Skoda, який перебуває посередині проїзної частини з увімкненим двигуном. Чоловік відчиняє гараж. Працівник поліції повідомляє присутніх про фото та відео фіксацію їх спілкування. Дружина ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що її чоловік «Їхав не далеко» (0:00:42 хв.) та вибачається. Поліція просить водія надати документи. Водій ОСОБА_1 присідає за кермо автомобіля і цей час працівник поліції просить його вимкнути двигун та не керувати автомобілем (0:02:18 хв.). На запитання водія чи керував він транспортним засобом та чи був його рух водій ОСОБА_1 підтверджує даний факт (0:04:14 хв.). Працівник поліції просить знайти тверезого водія з метою прибрати автомобіль з проїзної частини. Потім працівник поліції повідомляє водія про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння, з чим водій ОСОБА_1 погоджується (0:05:28 хв.). З огляду на виявлені ознаки працівник поліції пропонуює водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі, водій погоджується пройти такий огляд на місці зупинки (0:06:15 хв.). Водій підтверджує факт керування транспортним засобом «приїхав додому я тут живу» (0:06:41 хв.) та вживання алкогольних напоїв «випив сто грам» (0:06:45 хв.) При цьому вважає що нічого поганого не скоїв. У чергове водію пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі, водій відмовляється (0:07:55 хв.). З огляду на його процесуальну позицію водія ОСОБА_1 повідомляють про складання щодо нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Водію ОСОБА_1 зачитують його права. Надалі водій ОСОБА_1 змінює свою позицію та бажає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі (0:09:25 хв.), йому неодноразово пропонують присідати до службового автомобіля поліцейських для його доставки до медичного закладу, однак водій цього не робить. Водій ОСОБА_1 в чергове змінює свою позицію та на цей раз бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки (0:21:04 хв.). Водій ОСОБА_1 вчергове підтверджує факт вживання алкогольних напоїв (0:21:45 хв.) та керування транспортним засобом (0:21:50 хв.). Надалі зафіксовано як водій ОСОБА_1 грубіянить поліцейським. На місце події прибуває тверезий водій, який пише письмову розписку про отримання транспортного засобу (0:25:25 хв.). Очевидець (свідок, який був присутній з самого початку події) підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (0:30:41 хв., 0:30:51 хв.). Водій ОСОБА_1 в чергове підтверджує факт вживання та керування транспортним засобом (0:34:31 хв., 0:35:10 хв.). Стверджує, що розуміє, що винуватий по закону (0:36:07 хв.), однак по-людськи нічого поганого в своєму вчинку не бачить. Надалі зафіксовано як намагаються завести автомобіль ОСОБА_1 , однак цього зробити не можуть. На місце події прибуває інший екіпаж, який доставляє прилад «Драгер». Водію вчергове пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу, водій погоджується та намагається пройти такий огляд (0:56:21 хв.), не продуває прилад, підтверджує факт вживання алкоголю (0:56:28 хв.) В чергове намагається пройти огляд (0:56:28 хв., 0:57:45 хв.. 0:57:49 хв.), одна не продуває прилад, перериваючи подих. Сперечається, не слухаючи вказівку працівників поліції. Таку поведінку водія розцінюють, як свідоме ухилення від проходження огляду, та повідомляють про оформлення, щодо нього протоколу за ст. 130 КупАП за порушення п. 2.5 ПДР України. Наділі зафіксовано оформлення адміністративного протоколу та додатків до нього, інший водій заганяє автомобіль до гаражу (01:16:10 хв.). В подальшому водія ОСОБА_1 знайомлять зі складеними щодо нього адміністративним протоколом та додатками до нього (01:38:30 хв. -----), від підписання якого відмовляється, жодних претензій до його змісту не висловлює за виключенням безпідставного, на його думку, вилучення у нього його посвідчення водія.

-відеофайл «Clip-1» на якому зафіксовано аналогічні події так, як це відеозапис з бодікамери іншого працівника поліції, який був у складі екіпажу.

Захисник просив суд не брати до уваги цей відеозапис, оскільки на час складання протоколу такого відеозапису не існувало і посилання у протоколі на такий відеозапис є завчасними. Водночас суд зауважує, що у протоколі наводиться посилання на відеозапис з технічних пристроїв, якими здійснювалася фіксація, про відео фіксацію водія поліцейський повідомив на початку їх спілкування та неодноразово про це зазначалося протягом усього періоду спілкування.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, стосується предмету доказування по цій справі, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-фактичними відомостями викладеними у протоколі серії ААБ № 042320 від 28.07.2024, де у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «від підпису відмовився»;

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) він мав пройти огляд на стан сп`яніння, однак такий огляд не проводився через відмову водія ОСОБА_1 ;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2024, за яким такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 ;

-даним письмової розписки ОСОБА_9 про отримання транспортного засобу з метою доставки за місцем проживання власника та зобов`язанням не допускати водія керувати ним.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій намагався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, однак такий огляд не пройшов, що було розцінено працівниками поліції як свідома відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія або його свідоме намагання не виконувати усіх дій для проходження такого огляду) - ПДР не містять.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та свідомим ухиленням водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер», його небажання пройти такий огляд у медичному закладі, було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів. До того ж поліцейським оформлено відповідне направлення для проходження такого огляду поліцейським у медичному закладі. При цьому, під час неодноразових пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння та проходження ОСОБА_1 огляду, який він не пройшов поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, зафіксовано також відмову водія пройти такий огляд.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував у час та місці, зазначеному у протоколі, у статусі водія та не керував транспортним засобом, на думку суду, є неспроможними, оскільки ці твердження спростовуються даними відеозапису, де ОСОБА_1 неодноразово підтверджував факт керування ним автомобілем, також на цей факт вказала його дружина та очевидець події. Також цей факт підтвердили суду поліцейські, які викликані до суду за клопотанням сторони захисту.

Тому, на думку суду, твердження сторони захисту щодо неперебування ОСОБА_1 у статусі водія спростовується дослідженими судом доказами у їх сукупності, які доповнюють один одного, взаємоузгоджуються між собою, а таку позицію сторони захисту суд розцінює як лінію захисту з метою уникнення відповідальності за це правопорушення.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що тоді автомобілем керував належним ОСОБА_2 , то суд відноситься до них критично, оскільки прямо суперечать зафіксованим на відеозаписі подіям.

Покликання сторони захисту щодо виправлень в часі вчинення правопорушення, зазначеному у протоколі, то, на думку суду, воно має технічний характер та згідно з поясненнями поліцейського зумовлене недоліками ручки, якою він заповнював протокол.

Водночас суд зауважує, що для констатації фундаментального процедурного порушення суб`єкта владних повноважень, що тягне за собою неналежність, недопустимість чи недостовірність будь-якого доказу має бути доведено допущення суттєвої та/або істотної помилки, що призводить до порушення конвекційних чи конституційних прав чи свобод особи, якої таке порушення стосується, або ж прав чи інтересів інших осіб.

Щодо відсутності відмови від проходження огляду на місці зупинки, то суд зауважує, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

При цьому, у разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Суд звертає увагу на те, що погодження особи на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути актом волевиявлення, який би виражався в активних діях особи, щодо погодження на проходження огляду та виконання вказівок працівників поліції при проходження такого огляду для отримання результату.

Всі інші зауваження сторони захисту зокрема ОСОБА_1 щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, клопотання сторони захисту про закриття цієї справи відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко