П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.10.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,-

встановив:

04.08.2024 року о 02 год. 26 хв. у м. Львові по вул. Кульпарківська, 59, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив зв дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на будинок ТОВ «ЕФ 59» по вул. Кульпарківська, 59, власником якої є ОСОБА_2 та пошкодив будинок. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та пошкоджено будинок.

Крім цього, 04.08.2024 року о 02 год. 26 хв. у м. Львові по вул. Кульпарківська, 59, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Elantra д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП залишив місце події не повідомивши орган чи підрозділ поліції.

ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушення визнав повністю, просив суворо його не карати та розглянути справу у його відсутності, про що подав відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи, а саме протоколи про адміністративне правопорушення серії АБА №112248 від 04.09.2024 року, серії АБА №112247 від 04.09.2024 року, схему місця дорожньо транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо транспортної пригоди, суд приходить до наступного висновку..

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Згідно диспозиції ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п.2.3Б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 2.10А Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Враховуючи вищевикладене, стягнення слід визначити з врахуванням встановлених обставин справи та особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення - у виді штрафу, такий вид стягнення буде достатнім для досягнення мети застосування адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

08.10.2024 року представником потерпілого ТзОВ «ЕФ 59» - ОСОБА_3 подано заяву про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоду внаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 10 398,46 гривень.

Відповідно до ст. 40 КупАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 283 КУпАП якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Із зазначених норм вбачається, шо вирішення питання про відшкодування майнової шкоди саме під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення є не обов`язком, а правом суду. При цьому, суд вирішує це питання в залежності від установлених обставин справи, наявних у справі доказів завдання шкоди та її розміру.

Загальні положення про відшкодування шкоди визначені у главі 82 Цивільного кодексу України.

Суд вважає, що під час вирішення цієї справи про адміністративне правопорушення не може бути вирішено питання про відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди, оскільки розмір заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди має доводитися з дотриманням принципів цивільного судочинства.

Чинний КУпАП не регламентує порядок розгляду цивільно-правових вимог в межах розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що питання про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_4 не підлягає вирішенню в межах цієї справи про адміністративне правопорушення та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605,60 гривень.

З наведених міркувань, керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий Збір», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, і накласти на нього стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 - відмовити.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.