КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Карпенко Д.С., захисника Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИ В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 268772 від 20 червня 2023 року, 20 червня 2023 року о 14 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Мерседес - Бенц 814, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Київ по вул. Басейній, на перехресті з вул. Шота Руставелі, при перестроюванні та перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з автомобілем Лексус, державний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ), автомобілем БМВ, державний номерний знак НОМЕР_3 (водій ОСОБА_3 ) та автомобілем Рено, державний номерний знак НОМЕР_4 (водій ОСОБА_4 ), в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20березня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки суд першої інстанції не вбачав ознак порушень п. 10. 1 ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Печерського районного суду м. Києвавід 20 березня 2024 рокускасувати та прийняти нову постанову.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог ст. 245, 279, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова лише формально містить посилання на частину 1 ст. 38 КУпАП, тобто на строки накладення адміністративного стягнення, оскільки закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не виключає обов`язку суду виконати вимоги ст. 245 та ст. 280 КУпАП, а саме обов`язку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Заслухавши доповідь судді, захисника Шимка А.О., який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, його пояснення та відповіді на запитання суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з таких підстав.

Насамперед слід зазначити, що всі учасники належним чином були повідомлялися судом про день , час і місце апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 . Зокрема апелянт ОСОБА_1 була 13.06.2024 року належним чином повідомлена телефонограмою секретарем судового засідання, що апеляційний розгляд її апеляційної скарги відбудеться 24.06.2024 о 16.00 в приміщенні Київського апеляційного суду ( а.с. 138). Разом з тим, у вказаний день та час апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. До судового засідання з'явився лише адвокат Шимко А.О. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу… , не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб . Таким чином, за даних обставин, не дивлячись на відсутність заяв чи клопотань від ОСОБА_1 , суд мав всі законні підстави розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 ще 24.06.2024 року. Разом з тим, суд все ж таки відклав судове засідання призначивши дату та час наступного судового засідання з метою виконання доступу до правосуддя особи, яка ініціювала апеляційне провадження - ОСОБА_1 і призначив наступне судове засідання на 08 липня 2024 на 12.00, про що вона повторно була належним чином повідомлена телефонограмою 25.06.2024 секретарем судового засідання ( а.с. 144). Однак, станом на початок судового засідання 08.07.2024 року о 12.22. ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про день час і місце апеляційного розгляду, вдруге до залу судового засідання не з`явилася, жодних клопотань про відкладення судового засідання на час початку судового засідання не надходило. Про причини неявки суду не повідомила. До судового засідання вдруге з'явився лише адвокат Шимко А.О.

Таким чином відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за участю тих осіб, які з`явилися для розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок прозакриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З матеріалів справи встановлено, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 10.1 ПДР України.

Отже суд в межах цього протоколу має встановити - чи допущено ОСОБА_2 порушення саме цього пункту Правил дорожнього руху та чи знаходиться це порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як встановлено з пояснень ОСОБА_2 наданих у суді першої та пояснень сторони захисту наданих в суді апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та вказував, що він рухався по вул. Басейна в напрямку вул. Лесі Українки на зелений сигнал світлофора на перехресті з вул. Шота Руставелі у другій (середній) смузі руху, тобто у своїй полосі, поряд з ним їхав автобус, помітив автомобіль Лексус, який, виїжджаючи з вул. Шота Руставелі, мав намір зайняти ту ж саму смугу, по якій рухався він, що і призвело до зіткнення, внаслідок якого його відкинуло вліво на автомобіль БМВ, а автомобіль Лексус в свою чергу відкинуло праворуч на автомобіль Рено. Зазначив, що автомобіль Лексус здійснила виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, також зазначено про пошкодження транспортних засобів.

На переконання апеляційного суду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 ПДР України не доведена, так само як і відсутні докази, що саме невиконання вказаного правила саме ОСОБА_2 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП за участі водія ОСОБА_1 .

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що саме водієм автомобіля Мерседес - Бенц 814, ОСОБА_2 було порушено Правила дорожнього руху, а саме п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки водій ОСОБА_2 рухався на зелений сигнал світлофора та у своїй смузі руху, а водій автомобіля "Лексус" ОСОБА_1 , рухаючись на забороняючий сигнал світлофора, не надала перевагу в русі транспортному засобу, під керуванням ОСОБА_2 .

Під час апеляційного перегляду не було надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання потерпілої ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що постанова лише формально містить посилання на частину 1 ст. 38 КУпАП, тобто на строки накладення адміністративного стягнення, оскільки закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не виключає обов`язку суду виконати вимоги ст. 245 та ст. 280 КУпАП, а саме обов`язку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні - є безпідставними, тому , що ст.. 38 КУпАП взагалі не згадується в оскаржуваній постанові .

Так, відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень вищезазначених положень, а також вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для вирішення справи були перевірені, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Відтак, постанова Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 757/26857/23-п

Апеляційне провадження № 33/824/2902/2024

Категорія: ст. 124КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шапутько С.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.