Справа № 461/7857/24 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 33/811/1565/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника-адвоката Лося А.М.,

представника Львівської митниці Держмитслужби Раделицької С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст. 481 МК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «LINСOLN МКХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, 14.09.2024 року 17 годині 40 хв. громадянин Сполучених Штатів ОСОБА_5 ) прямував у приватну поїздку з Республіки Польща до України через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці смугою руху митного контролю «Зелений коридор» автомобілем марки «BMW 7L», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якості пасажира.

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей з`ясовано, що громадянин Сполучених Штатів ОСОБА_5 ) ввіз на митну територію України 18.01.2022 о 12:31:04 через Сектор митного оформлення № 1 митного поста "Придунайський" в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль «LINСOLN МКХ», р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Станом на 14.09.2024 в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення автомобіля «LINСOLN MKX», р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України.

Ha момент перетину 2 кордону 14.09.2024 громадянин Сполучених Штатів ОСОБА_5 ) відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст. 192 МКУ до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили) не звертався.

На постанову судді захисник Лось А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на ч. 1 ст. 460 МК України, яка чітко визначає умови звільнення від відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, якими є: аварія, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Водночас, не погоджується з висновком судді, що на момент перетину кордону 14.09.2024 ОСОБА_6 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надав, оскільки широкомасштабні воєнні дії російської федерації після 24.02.2022 є загальновідомим фактом, що у тому числі підтверджує ТПП України (лист від 28.02.2024 №2024/02.0-7.1).

Вважає таким, що прямо суперечить вимогам ч. 1 ст. 460 МК України, висновок судді, що сертифікат від 28.02.2024 №2024/02.0-7.1, яким ТПП засвідчує форс-мажорні обставини, не може вважатися беззаперечним доказом про існування обставин непереборної сили.

Зазначає, що на час оголошення в Україні воєнного стану ОСОБА_6 проживав в США, та у зв`язку з вищевказаними обставинами, через обґрунтовану небезпеку, зокрема своєму життю, не заїздив на територію України до 14.09.2024 та об`єктивно не міг вивезти автомобіль за межі України, оскільки Державний Департамент США, 10.02.2022 рекомендував громадянам США не подорожувати до України через посилення загрози воєнних дій з боку росії. При цьому захисник зазначає, що така дія в розумінні положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням.

На думку апелянта, висновок суд про те, що ОСОБА_6 не був позбавлений можливості видати довіреність іншій особі на вивезення транспортного засобу за межі території України ґрунтується на припущеннях, оскільки на той час на території України у нього не було людини, якій він міг би довірити вчиняти будь-які дії з автомобілем.

Також, звертає увагу, що ОСОБА_7 на час оголошення в Україні воєнного стану проживав у США, є священиком та настоятелем церкви Святої Трійці (Чикаго, штат ОСОБА_8 ), та після повномасштабного вторгнення росії неодноразово організовував серед української діаспори США збір грошових коштів та допомоги як для української армії, так і для цивільних осіб, постраждалих від агресії. Окрім цього ОСОБА_6 здійснює активну волонтерську та благодійну діяльність.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суду не повідомив. Захисник Лось А.М. не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник Лось А.М. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Представник Львівської митниці Держмитслужби ОСОБА_9 заперечила проти задоволення апеляційних вимог, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши позицію учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_6 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України, та накладаючи відповідне адміністративне стягнення, суддя суду першої інстанції відповідно до вимог статей 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримані у повному обсязі.

Приймаючи рішення у справі, суддя місцевого суду виходив з того,що вина ОСОБА_1 в порушенні митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481МК України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1119/20900/24 від 14 вересня 2024 року, з яким ОСОБА_6 був ознайомлений, що стверджується його підписом (а.с. 5); інформацією з Диспетчера ЗМК та журналу обліку зобов`язань про вивезення транспортних засобів та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, є правильним.

Доводи захисника про те, що перевищення строку тимчасового ввезення відбулося у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме введенням в Україні воєнного стану, апеляційний суд до уваги не бере з таких підстав.

Під обставинами непереборної сили відповідно до пункту «а» частини 4 статті 263 МК України розуміються стихійне лихо (пожежа, повінь тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю, інші надзвичайні та невідворотні за даних умов події.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з частиною 3 статті 120 МК України підтвердження факту знищення товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили має відбуватися відповідно до розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за № 1669/21981.

На врегулювання відповідних питань актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику прямо вказується в МК України.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

При цьому, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Натомість доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на обставини військової агресії російської федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, слід визнати недоречними, оскільки ОСОБА_7 не звертався в митний орган України про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу та не повідомляв митний орган України про обставини, які унеможливлюють вивезення транспортного засобу за межі України після спливу строку на вивезення транспортного засобу, і матеріали справи не містять відповідних підтверджень.

Водночас, документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, до митниці не надано.

Окрім цього, захисник ОСОБА_3 повідомив, що вищевказаний автомобіль і надалі перебуває у м. Бучач Тернопільської області.

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не мав можливості вивезти за межі митної території України належний йому транспортний засіб у відведений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин, а саме, введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану слід визнати необґрунтованими, оскільки жодних обставин які б свідчили про його намагання вчинити певні дії, пов`язані із вивезенням за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу у визначений зобов`язанням термін, судом не встановлено.

Більше того, воєнний стан на території України було введено 24 лютого 2022 року, однак ОСОБА_6 не довів наявність причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням взятого на себе зобов`язання, а саме по собі віднесення воєнного стану в Україні до переліку форс-мажорних обставин не свідчить, що особа через дію воєнного стану автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч. 6 ст. 481 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА