Справа № 526/2160/24
Провадження № 3/526/1119/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої директором ТОВ «Нові Мости», ідентифікаційний код ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

До Гадяцького районного суду Полтавської області 03.06.2024 року з ГУ ДПС у Полтавській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 5331 від 30 травня 2024 року, 06.05.2024 року під час камеральної перевірки ТОВ «Нові Мости» було виявлено правопорушення вчинене його керівником ОСОБА_1 , а саме: камеральною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Нові Мости» вимог п.198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України в частині завищення суми бюджетного відшкодування за лютий 2024 року в розмірі 61028 грн, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та надала письмові заперечення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, вичивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Зі змісту заперечень вбачається, що ОСОБА_1 заперечує щодо правомірності вказаного вище акту, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки розрахунок суми бюджетного відшкодування вважає правильним. Таким чином, на даний час, фактичні обставини щодо дій ОСОБА_1 не є остаточно встановленими.

Виходячи з наведеного, та того, що акт відображає лише позицію однієї зі сторін спору, а тому не може бути підставою для висновку про наявність в діях посадової особи платника податку вини в формі умислу або необережності, і відповідно бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

За встановлених обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Податкового кодексу України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з недостатністю доказів того, що ОСОБА_1 , вчинила інкриміноване їй правопорушення, а відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1, ст. 284 п.3 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: С. А. Киричок