Справа № 478/1613/24 Провадження № 3/478/652/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., за участю секретаря Кореновської В.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серія ВАД № 198643 від 31.10.2024 року, було встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приділяв належного догляду за своїм сином, а саме, не належним чином приділяла уваги за дозвіллям сина, не забезпечив належний контроль за його вихованням та навчанням, внаслідок чого останній систематично пропускає школу (не ходить до навчального закладу), а безпритульно вештається вулицями населеного пункту (с. Володимирівка). Зокрема не відвідував школу без поважних причин з 01.10.2024 року по 31.10.2024року. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При судовому розгляді справи ОСОБА_3 винним себе у скоєному правопорушенні за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення визнав повністю та пояснив суду, що за відсутності постійної роботи він вимушений підробляти по людяхЮ відповідно виходить з дому зранку та фізично не міг контролювати робочий час (навчання) до дозвілля сина. Для нього самого це була новина коли йому про цей факт повідомили педагоги. Син проживає з ним, з жінкою (матір`ю) сина вони розлучились, так що крім нього за ним некому приглянути. Він з данного приводу відверто поговорив із своїм сином, який пообіцяв йому що навчальний заклад він пропускати більше не буде та закінчить навчання. Провину свою визнає, у скоєному щиро кається та завірив суд в тому що в подальшому таких випадків він не допустить. Просив суворо не карати.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

Частиною ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

В силу приписів вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 198643 від 31.10.2024 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків щодо створення необхідних умов для виховання своїх дітей, сина ОСОБА_2 , яке виразилось у формі бездіяльності, а саме незабезпеченням належних умов для проживанням, навчанням та дозвіллям сина.

Протокол містить і відмітку про роз`яснення положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. При цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, ОСОБА_1 погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, із зістом протоколу згоден.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, пов`язаних із забезпеченням необхідних умов виховання дітей.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Сукупність досліджених доказів, - протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 198643 від 31.10.2024 року, копії витягу з рішення виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про взяття під соціальний супровід сім`ї (Пересунько), яка опинилася в складних життєвих обставинах, копії заочного рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 07.08.2024 року про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ОСОБА_4 , письмових пояснень ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, їх оцінка поза розумним сумнівом свідчать про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов виховання своїх дітей, тому приходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Доказів на спростування викладених обставин вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду не надано.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, щире каяття, яке суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність судом не виявлено, а тому вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Саме таке стягнення, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення як порушницею, так і іншими особами нових правопорушень, та повністю відповідає меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого виду стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.184, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Х.В.Іщенко