Справа № 444/3684/24
Провадження № 3/444/1843/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 11 лютого 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААД № 998379, який 22 серпня 2024 року складений інспектором СРПП Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції у Львівській області, ОСОБА_1 21 серпня 2024 року о 23 год. 12 хв. в смт. Куликів по вулиці Воїнів УПА, 10 керував транспортним засобом марки «Ауді», модель 80, номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря ОСОБА_2 , висновок № 32 від 21 серпня 2024 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання 20 листопада 2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка є в матеріалах справи.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи суд немає.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_1 був присутній в минулому судовому засіданні, надав особисті пояснення, а також письмові пояснення, які є в матеріалах справи. Просив в подальшому справу розглядати у його відсутності.

А тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи, так як є дані про його сповіщення про місце і час розгляду справи, водночас від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд враховує, що ОСОБА_1 пояснив, що із пред`явленим звинуваченням та викладеним у протоколі не погоджується у зв`язку із тим, що в нього не було жодних ознак алкогольного сп`яніння, про що він зазначав працівникам поліції, а тому вказав, що буду проходити огляд щоб підтвердити відсутність ознак сп`яніння.

Крім того він знає як водій, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння може тягнути за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

Розуміючи, що в стані сп`яніння не перебував, оскільки не вживав спиртних напоїв ні 21 серпня 2024 року, ні 20 серпня 2024 року, він погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

В нього викликав здивування результат огляду 0,40 проміле, з даним результатом він не погодився.

Його було доставлено в КНП «Жовківська лікарня», де лікар сказала піднести палець обох рук до носа, що ним було зроблено без промахування.

Також лікарем було поставлено вимогу пройти по прямій лінії, на що він чітко та рівно пройшов, жодних похитувань в нього не було.

Тобто все, що сказала зробити лікар, він зробив без жодних зауважень, похитувань, гойдань.

В подальшому лікарем було взято технічний прилад, в який вона вмонтувала трубку та повідомлено йому про обов`язок продути в дану трубку.

При цьому він пригадує, що не було зроблено контрольного тестування приладу, як наслідок не було йому відображено, що прилад до початку проведення його огляду показує результат 0 проміле.

Продувши в прилад, працівник медичного закладу не повідомляла, не показувала спочатку навіть результату. В подальшому лише оголосила, що результат 0,33 проміле.

В подальшому він ще раз без контрольного тестування приладу продував в такий.

Результат 0,34 проміле, на що лікар сказала « як таке може бути».

Водночас він чітко зазначав, що алкоголю не вживав, як наслідок і не міг перебувати в стані сп`яніння.

Покази технічного засобу вважає помилкою або причиною технічної несправності приладу.

Свою вину щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, взагалі сам факт перебування в стані алкогольного сп`яніння як не визнавав, так і не визнає.

Спочатку він мав намір оскаржувати висновок лікаря щодо встановлення нею алкогольного сп`яніння, однак звернувшись до юриста, останній йому пояснив, що є позиція Верховного Суду, згідно якої висновок медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння оскарженню не підлягає, а може бути предметом дослідження та оцінки судом в межах справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому він і не оскаржував висновок медичного огляду. Просив справу відносно нього закрити.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Для з`ясування всіх обставин справи, повноти розгляду справи судом було детально досліджено протокол про адміністративне правопорушення, а також всі докази, які долучені до матеріалів справи, в тому числі і наявні в матеріалах справи відеозаписи, співставлено представлені докази із поясненнями ОСОБА_1 .

Згідно п. 2, 3, 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі- Інструкції) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено про такі ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 як запах алкоголю з порожнини рота та нечітка мова.

Однак, суд враховує, що з представлених відеозаписів не вбачається, що перед проведенням огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» працівник поліції зазначав йому про будь-які ознаки сп`яніння.

Після продуття технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 чітко зазначив, що не згідний із результатом огляду, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

При цьому суд наголошує, що працівник поліції повторно перепитував ОСОБА_1 про те, чи згідний він з результатом огляду на місці, проведеного за допомогою приладу «Драгер» і стверджував, що в медичному закладі ОСОБА_1 буде продувати в такий же технічний засіб «Драгер».

Незважаючи на це, ОСОБА_1 своєї позиції не змінив та висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Викладене підтверджується відеозаписом під назвою «01115__0003A.MP4».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення, складене поліцейським, для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції в медичному закладі.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Також п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі- Інструкції) встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 9 розділу II Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, суд констатує, що Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чітко встановлено порядок проведення огляду водії на стан алкогольного сп`яніння, зокрема нормами встановлено, що лише у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу або у разі незгоди із результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В медичному закладі ОСОБА_1 на запитання медичного працівника, чи вживав він алкоголь, відповів, що ні.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 пройшов по прямій лінії за вказівкою лікаря без похитувань, також без промахувань підносив пальці рук до носа.

Упродовж всього часу мова у ОСОБА_1 чітка, жодних порушень мовлення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з відеозаписів не вбачається.

Також суд бере до уваги, що працівник медичного закладу не зазначала про жодну ознаку алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Це підтверджується зафіксованим на відеозаписі під назвою «01115__0004A.MP4».

В подальшому на цьому ж відеозаписі відображено продуття ОСОБА_1 технічного засобу.

При цьому суд наголошує, що з відеозапису чітко вбачається, що медичним працівником контрольний замір (показник) у мундштуку перед продуттям ОСОБА_1 у технічний засіб не проводився.

Лікарем не було відразу після тестування повідомлено про результат, який відобразив технічний прилад.

З відеозапису під назвою «01115__0006A.MP4» вбачається, що ОСОБА_1 ще раз продував в технічний засіб.

При цьому суд наголошує, що чітко вбачається, що медичним працівником знову контрольний замір (показник) у трубці перед продуттям ОСОБА_1 у технічний засіб не проводився.

При повторному продутті технічного засобу, який був проведений з різницею в часі більше 20 хв. від первинного продуття показник ще більший ніж при первинному проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Суд не може залишити поза увагою реакцію подиву лікаря після повторного продуття в технічний прилад та її слова «як то так», що свідчить, що показник приладу викликав сумнів у медичного працівника (01 хв. 50 секунда- 02 хв. 10 секунда відеозапису).

Як встановлено з долученої до матеріалів справи роздруківки приладу «Lion Alcolmeter 700», серійний номер 85207, дата останньої повірки даного приладу 17 січня 2022 року (аркуш справи № 4, 5).

Згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, що затверджено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлений 1 раз на рік.

При цьому відповідно до інструкції приладу «Lion Alcolmeter 700» міжповірочний інтервал становить 12 місяців.

Як встановлено з роздруківки приладу «Lion Alcolmeter 700» (аркуш справи № 4, 5), за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, остання повірка приладу проводилась 17 січня 2022 року, а огляд на стан сп`яніння проводився 21 серпня 2024 року, що свідчить про неналежне здійснення повірки приладу.

При цьому суд зазначає, що будь-який вимірювальний прилад є технічним засобом і гарантовано може працювати тільки в період гарантійного строку зазначеного виробником (технічними характеристиками) та в подальшому потребує повірки. Робота такого приладу не може бути гарантовано коректною поза межами цього періоду і на правильність роботи такого вимірювального приладу не можуть вплинути жодні адміністративні норми.

Навіть сам факт, що на квитанції приладу «Lion Alcolmeter 700», серійний номер 85207 відображено дату останньої повірки даного приладу 17 січня 2022 року, свідчить про те, що даний прилад міг відображати вже неправильний результат.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок збирання доказів щодо вчинення правопорушення покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також в рішенні від 21 липня 2010 року у справі «Коробов проти України», ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Суд враховує, що в обох квитанціях технічного засобу «Lion Alcolmeter 700», серійний номер 85207 дата останньої повірки зазначена 17 січня 2022 року.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення може бути доведена лише за умови дотримання визначеного законом порядку огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене вище, оскільки покази приладу, за допомогою якого проведеного огляд ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом в справі, відсутність на представлених відеозаписах доказів ознак алкогольного сп`яніння в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що у даній справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б безсумнівно та беззаперечно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених та встановлених обставин, враховуючи викладене, а також те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є недоведеною, та не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Зеліско Р. Й.