1Справа № 335/5577/24 3/335/1755/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В період часу, з 10.05.2024 року по 13.05.2024 року, о 19-00 годині, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ухилилась від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме залишила дитину без батьківського піклування та догляду у невідомих людей, життям на здоров`ям дитини не цікавилась, протягом вищевказаного часу вживала алкогольні напої, що призвело до того, що дитину по акту покинутої дитини було доставлено до КНП « МДЛ» №5 м.Запоріжжя. Мати усунулася від виконання передбачених законодавством батьківських, чим порушила вимоги ст.150 СК України. Вказаними діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

Крім того, 13.05.2024 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ухилилась від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до того, що дитина залишилась без батьківського піклування та була доставлена до акту знайденої дитини до КНП « МДЛ» №5 м.Запоріжжя. Крім того, у неповнолітньої ОСОБА_3 лікарями було поставлено діагноз: отруєння невідомою речовиною, чим порушила вимоги ст.150 СК України та вимоги Закону України « Про охорону дитинства». Вказаними діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

Постановою судді від 04.07.2024 вказані справи об`єднано в одне провадження.

В судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 двічі не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ №907928 від 14.05.2024 та серії ВАВ №907929 від 14.05.2024, у яких зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП;

- рапортом інспектора СЮП ВР ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Шаруда А. від 14.05.2024;

-рапортами чергового ВП № ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Шевченка К.Р. від 13.05.2024 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , від 13.05.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 13.05.2024;

- фототаблицею №1,2;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 ,

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 14.05.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння;

- актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту дитину чи знайдену дитину та її доставку від 13.05.2024;

- актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про покинуту дитину чи знайдену дитину та її доставку від 14.05.2024,

- свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 ;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 ;

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад).

Суб`єкт цього адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Всебічно дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність, судом не встановлені.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за ч.1 ст.184 КУпАП - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (від сімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 36, 173-2, 184, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (від сімсот п`ятдесят) гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя А.В. Воробйов