Справа № 632/726/24
провадження №3/632/338/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Журавель О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2024 року о 19 год. 00 хв., на автодорозі Мерефа Лозова Павлоград у селі Побєда Лозівського району Харківської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Вказане порушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судові засідання, призначені на 13, 20 червня, 02, 09 липня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштою за адресою його фактичного проживання (зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення), а також шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада України».

Поважні причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому було достовірно відомо про розгляд адміністративної справи у Первомайському міськрайонному суді Харківської області, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а також до матеріалів справи додано заяву ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення у суді без його участі.

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 013122 від 25 квітня 2024 року, який складено щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. З протоколом ОСОБА_2 ознайомлений ті підписав власноруч;

- постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області серії ЕНА № 1642703 від 12 березня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, не маючи права керування, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. (відповідно до довідки т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області штраф був сплачений ОСОБА_1 25 березня 2024 року), тобто постанова правопорушником не оскаржувалася;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Олексія Котовчихіна від 25 квітня 2024 року, відповідно до якого 25 квітня 2023 року було виявлено водія автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який керував зазначеним автомобілем у стані алкогольного спяніння. Під час зупинення автомобіля було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем, не маючи права керування транспортним засобом;

- довідкою адміністратора Територіального сервісного центру МВС № 6348 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській. Полтавській та Сумській областях Івана Фесенка від 16 травня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- відеозаписом від 25 квітня 2024 року, на якому зафіксовано момент руху та зупинки автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , де також зафіксовано процес оформлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , під час якого останній не висловлював заперечень щодо наявності притягнення його до адміністративної відповідальності протягом 2024 року.

Як вбачається із довідки т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Романа Шеліхова, постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області серії ЕНА № 1642703 від 12 березня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, не маючи права керування, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн., який був сплачений ОСОБА_1 25 березня 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 а) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як вбачається із довідки адміністратора Територіального сервісного центру МВС № 6348 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській. Полтавській та Сумській областях Івана Фесенка від 16 травня 2024 року, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Суд враховує, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.

Вищевказані висновки суду узгоджуються із судовою практикою, яка викладена у постановах апеляційних судів України, зокрема: у постанові Київського апеляційного суду від 30.10.2023 у справі № 379/789/23 (провадження № 33/824/4544/23); у постанові Київського апеляційного суду від 14.11.2023 у справі № 754/8022/23 (провадження № 33/824/4374/23); у постанові Дніпровського апеляційного суду від 31.10.2023 у справі № № 177/1765/23 (провадження № 33/803/2073/23); у постанові Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2023 у справі № 183/7782/23 (провадження № 33/803/2190/23).

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, яке передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Довідкою т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Романа Шеліхова підтверджується, що власником транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Отже, адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2024 року 3028 грн.), що складає 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. 00 коп. (сорок тисяч вісімсот грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя:О. О. Журавель