Житомирський апеляційний суд
Справа №283/484/24 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М.
Номер провадження №33/4805/1213/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Яременка Дмитра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яременка Дмитра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 18 липня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 18 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 15.02.2024 о 01 год 06 хв керував автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул 30 років Перемоги в м Малині з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Яременко Д.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказав на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відеозаписом такого факту не зафіксовано, а постанова про накладення адміністративного стягнення, на яку послався суд першої інстанції, не була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, у зв`язку з чим він був позбавлений права її оскаржити в порядку адміністративного судочинства. Також, зазначив, що відеозапис не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки не є безперервним. Окрім того, вважає, що працівниками поліції допущені істотні порушення при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, так як після відмови пройти огляд на місці зупинки, йому не було роз`яснено право на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а матеріали справи не містять доказів складення в присутності ОСОБА_1 направлення до медичного закладу. Тому, вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом. Крім того, захисник просив з метою усунення неповноти розгляду справи, допущеної судом першої інстанції, допитати свідка ОСОБА_2 під час розгляду апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за №197302 від 15.02.2024, вбачається, що ОСОБА_1 15.02.2024 о 01 год 06 хв керував автомобілем Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул 30 років Перемоги в м Малині з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 197302 від 15.02.2024 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2024 (а.с.4); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №321997 від 15.02.2024, якою встановлено, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не пред`явив поліцейському посвідчення водія (а.с.8); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.5); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.6); рапортом капітана поліції М.Чуяна від 15.02.2024, відповідно до якого під час несення служби спільно з іншим працівником поліції, близько 01 год 05 хв помітили автомобіль Фольксваген пассат, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по вул. 30 років Перемоги м. Малин, в напрямку вул. Грушевського. Помітивши патрульний автомобіль, водій автомобіля Фольксваген раптово здійснив маневр поворота. Одразу під`їхавши до даного автомобіля із-за керма вийшов громадянин, який відмовився пред`явити документи та заперечував факт керування. Водієм виявився ОСОБА_1 , відносно якого складені адміністративні матеріали за ч.1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9); відеозаписом події (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та автомобільного відеореєстратора об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний доказ узгоджується з іншими матеріалами справи та є належним і допустимим.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, посилаючись на ту обставину, що він не керував транспортним засобом.

В той же час наявні в матеріалах справи докази, у їх сукупності, у тому числі відео з автомобільного реєстратора, не викликають сумнівів у підтверджені факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеореєстраторі службового автомобіля зафіксовано світло фар іншого автомобіля в русі, яке вимикається, та, після повороту, відеореєстратором зафіксовано, як ОСОБА_1 закриває передні водійські двері автомобіля. Зазначене відповідає обставинам, викладеним у рапорті працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції відноситься критично до пояснень ОСОБА_1 та пояснень допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , про те, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , оскільки такі обставини спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, з відеозапису вбачається, що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на місці події під час спілкування з працівниками поліції були суперечливими, про факт керування автомобілем іншою особою вони не повідомляли, у зв`язку з чим надані ними пояснення суд розцінює як такі, що спрямовані на уникнення та, відповідно, сприяння уникненню від відповідальності ОСОБА_1 .

Також, відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 було проінформовано про причину зупинки транспортного засобу, а тому його подальші дії регламентувались нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції.

Посилання захисника на ту обставину, що після відмови пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 не було роз`яснено право на проходження огляду в закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів так і в медичному закладі. Проте водій безумовно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у будь-яких спосіб.

Відсутність доказів складення в присутності ОСОБА_1 направлення до медичного закладу, не є обставиною, яка виключає його вину, оскільки останній відмовився від такого огляду.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 істотних порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст. 266 КУпАП, які могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а оформлених працівниками поліції процесуальних документів - неналежними доказами, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення учасників справи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Слід зазначити, що з моменту події та по теперішній час, ОСОБА_1 не звертався зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформленні адміністративних матеріалів. Тобто незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Яременка Дмитра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 18 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич