Справа № 702/667/24
Провадження № 3/702/374/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття справи

17.07.2024 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М., розглянув матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючої медичною сестрою КНП «Монастирищенська БПЛ», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БАВ № 946956 від 01.07.2024 ОСОБА_1 29.06.2024 близько 20 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не виконала покладені на неї батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 , а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння, чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 17.07.2024 на адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу про притягнення її до адміністративної відповідальності розглядати у її відсутність, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнає та надала письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою її сина та її онучкою. Батько дитини ОСОБА_3 перебував у складі ЗСУ, а мати дитини - ОСОБА_4 знаходиться за кордоном, на роботі. Вона як баба дитини, тимчасово, по згоді батьків дитини, здійснювала догляд за онучкою. Так, 21.06.2024, близько 20 год, вона перебувала у нетверезому стані, у звя`зку з чим неналежно виконувала свої обов`язки, а саме грубо спілкувалась з дитиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою, а тому суддя вважає, що є всі підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є батьки неповнолітньої/малолітньої особи, або особи, що їх замінюють.

Так, інспектором ДОП СП ВПД№1 УРУП ГУНП в Черкаській області на підтвердження вчинення правопорушення суб`єктом правопорушення надано акт обстеження умов проживання, відповідно до якого за адресою АДРЕСА_1 проживають та мають постійне місце реєстрації ОСОБА_1 , бабуся, ОСОБА_3 , батько та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, - донька.

Разом з тим, до осіб, що замінюють батьків та мають обов`язки щодо дитини, відповідно до положень СК України належать: 1) опікун (ч. 4 ст. 249 СК); 2) піклувальник (ч. 4 ст. 249 СК); 3) особа, що усиновила чи удочерила (ч. 4 с. 232 СК); 4) патронатний вихователь (ст. 255 СК); 5) прийомні батьки (ч.2 ст. 256-2 СК). 6) батьки-вихователі дитячого будинку (ч.2 ст. 256-6СК); 7) фактичний вихователь, особа, яка взяла у свою сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування (ст. 261 СК).

Таким чином, закон не відносить до осіб, які замінюють батьків та мають обов`язки щодо дитини бабу дитини.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є опікуном, піклувальником, особою, що усиновила чи удочерила, патронатним вихователем, прийомними батьками, батьками-вихователями дитячого будинку, фактичним вихователем, тобто особою, яка взяла у свою сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, а тому дана особа не є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім цього, статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому, у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, жодних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП щодо невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 як до протоколу про адміністративне правопорушення не надано, так як і не зазначено в самому протоколі про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суть порушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння, саме по собі, не може свідчити про невиконання обов`язків щодо виховання дитини, а тому сам протокол про адміністративне правопорушення не містить ознак об`єктивної сторони правопорушення, які характеризують зовнішню сторону даного правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення, а в її діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст.23, 24, 33, 34, 35, 38, ч. 1 ст. 184, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія ЖЕЖЕР