Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/332/24 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 173-2, ст. 184 КУпАП суддя Максютенко О.А.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу захисника Сікорського М.М. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винною у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, із накладенням стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 170 грн.

За постановою судді, 12.05.2024 р. о 17.00 год. в будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала грубою нецензурною лайкою, завдавши психологічного та морального болю.

Крім цього, 12.05.2024 р. о 17.00 год. ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був присутній під час домашнього насильства, яке відбулось 12.05.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітня дитина стала постраждалою особою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Наголошує на тому, що 12.05.2024 р., приблизно о 17.00 год., між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_2 , виник конфлікт, який був представлений у вигляді невеликого непорозуміння, в ході якого один одного нецензурною лайкою не ображали та будь-яким чином не погрожували. Для того, щоб дана ситуація не переросла у сварку, оскільки подружжя нервували, було викликано поліцейських для урегулювання обстановки. Після приїзду поліцейських, подружжя, нервуючи та, перебуваючи у стресовому стані, оговорили один одного та написали заяви про вчинення відносно них домашнього насильства, після чого конфлікт був вичерпаний.

Водночас, при постановленні оскаржуваного рішення, суддею місцевого суду не надано належної оцінки письмовій заяві потерпілого ОСОБА_2 , зміст якої відображає наведені обставини, а також його поясненням, згідно з якими, ніяких незаконних дій відносно нього чи їх сина, ОСОБА_4 , дружина не вчиняла, факту домашнього насильства не було та загалом, сварки не було. Претензій будь-якого характеру до дружини не має.

Крім того, сторона захисту відзначає, що саме по собі вживання нецензурної лайки, навіть якщо б воно і мало місце, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Стосовно адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відзначає, що підставою для складання протоколу була письмова заява ОСОБА_5 , яка не була присутня під час події, яка склалась між подружжям та дізналась про сварку від сина, ОСОБА_2 .

З огляду на те, що ч. 1 ст. 184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то, при розгляді справі необхідно з?ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення. Втім, у протоколі не зазначено, від виконання яких саме обов`язків ухилилась ОСОБА_1 . Тобто, фабула інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у протоколі взагалі не конкретизована.

На думку захисника, у такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, які, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на її користь.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається з п.14 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 мітять низку документів.

Протокол про адміністративне правопорушення № 36087 від 12.05.2024 р. про складання інспектором ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , яка 12.05.2024 р. о 17.00 год. в будинку по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала грубою нецензурною лайкою, завдавши психологічного та морального болю. Зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення по суті правопорушення надала на окремому аркуші.

В цих поясненнях, 12.05.2024 р. ОСОБА_1 пояснила, що знаходилась дома з чоловіком та сином. Між нею та чоловіком розпочався конфлікт через сімейний побут, в ході якого останній ображав її, шарпав за одяг в присутності малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона зателефонувала батьку, а чоловік викликав поліцію. Під час сварки чоловіку ножом вона не погрожувала, як стверджував чоловік.

В поясненнях ОСОБА_2 від 12.05.2024 р. зазначено, що коли він з дружиною ОСОБА_1 повернулись до місця мешкання і він сів вечеряти, дружина почала висловлювати невдоволення, ображати його нецензурною лайкою, далі вхопила віник та махала перед обличчям. Потім схопила ніж, та погрожувала ним, далі схопила праску, продовжила погрожувати. Він вийшов до коридору, схопив стілець, кинув у вікна, від чого вони побилися.

В поясненнях ОСОБА_7 від 12.06.2024 р. вказано, що йому зателефонувала дочка ОСОБА_1 , попросила швидко прийти до неї. Коли він до неї прийшов, вони сварились з чоловіком, ображали нецензурною лайкою один одного. Він їх почав заспокоювати, ОСОБА_8 кинувся на нього, він його відштовхнув.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 198961 від 15.05.2024 р. вказано, що 12.05.2024 р. о 17.00 год. ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був присутній під час домашнього насильства, яке відбулось 12.05.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітня дитина стала постраждалою особою.

Відповідно копіям довідки № 8 про потребу дитини (дитини інваліда) у домашньому догляді та виписки медичної карти стаціонарного хворого № 5428, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , хворіє з народження.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та, викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає, зазначені докази, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП, і такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Що стосується доводів з приводу не конкретизованого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП в оскаржуваній постанові суду, то апеляційний суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 184 КупАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно свого чоловіка ОСОБА_2 висловлення грубою нецензурною лайкою, що завдавало останньому психологічного та морального болю, яке змусило її викликати батька, а ОСОБА_2 працівників поліції, вказують на те, що під час скоєння ОСОБА_1 цього правопорушення за місцем мешкання її та її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона, як мати, ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно останнього, який був присутній в цей час дома, не забезпечила належні умови для виховання і розвитку дитини.

У вказаних діях ОСОБА_1 у повній мірі наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і тому доведеність вини у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є вірним та беззаперечним.

При розгляді справи судом порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2024 року якою ОСОБА_1 , визнано винною у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва