Справа № 161/1134/24 Провадження №33/802/472/24 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Водночас, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30.12.2023 року о 01:13 год., в м. Луцьку по вул. Івана Франка, 12, керуючи транспортним засобом LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, а також спеціального звукового сигналу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Він же, 30.12.2023 року о 01:13 год., в м. Луцьку по вул. Івана Франка, 12, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, з його згоди, проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога в медичному закладі КП «ВМЦТЗ», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції захисник Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи немає будь яких належних та допустимих доказів, на яких би було зафіксовано рух транспортного засобу LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , а з відеозаписів, які було надано працівниками поліції вбачається лише факт затримання ОСОБА_1 та перебування його у кайданках. Водночас, звертає увагу на те, що місцевим судом було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки ним, як захисником останнього на електронну адресу місцевого суду завчасно було подано клопотання про перенесення розгляду справи, яке судом задоволено не було, а розглянуто справу у відсутності його як захисника ОСОБА_1 .. Більше того, зазначає, що ОСОБА_1 не з`явився до суду, оскільки він користується професійною правничою допомогою в суді, а тому саме він як представляє всі інтереси в межах судового процесу, а за його відсутності, не будучи юридично обізнаним, ОСОБА_1 не вбачає за можливе здійснювати захист своїх прав за його відсутності.

ОСОБА_1 та його захисник Лавренчук О.В. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.83), в судове засідання не з`явились, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавали.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Лавренчука О.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно до диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП зокрема визначено діяння, яке утворює об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у невиконанні ним як водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколів по адміністративне правопорушення серії ААД №041187 та ААД №418523 від 30 грудня 2023 року вбачається, що 30.12.2023 року о 01:13 год., в м. Луцьку по вул. Івана Франка, 12, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.4 ПДР України, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, а також спеціального звукового сигналу; крім того, 30.12.2023 року о 01:13 год., в м. Луцьку по вул. Івана Франка, 12, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, з його згоди, проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога в медичному закладі КП «ВМЦТЗ».

Апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.4, 2.9а Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 041187, складеним 30.12.2023 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП капралом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав його копію про що свідчать його підписи. Разом з тим, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказав, що «прошу вас звернути увагу на мої щирі співчуття, працівникам поліції» (а.с. 2);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 418523, складеним 30.12.2023 року командиром взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та отримав його копію про що свідчать його підписи. Разом з тим, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказав, що «визнаю свою провину» (а.с. 1);

- протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 189406, складеним 30.12.2023 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП капралом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);

- довідкою УПП у Волинській області ДПП від 03.01.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП; інформація про отримання останнім посвідчення водія відсутня (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30.12.2023 року, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінки, що не відповідала обстановці; результат огляду - ОСОБА_1 від проходження огляду на місці його зупинки відмовився (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 30.12.2023 року, на підставі якого ОСОБА_1 доставлено до КП «ВМЦТЗ» (а.с. 6);

- висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежності» № 775 від 30.12.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що за результатами огляду ОСОБА_1 о 02:05 год. 30.12.2023 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7);

- рапортом командира взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 30.12.2023 року про обставини складення щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 371957 від 30.12.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. ч. 1, 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Дана постанова набрала законної сили, є чинною та ОСОБА_1 не оскаржувалася. Вказаною постановою підтверджується факт керування ОСОБА_1 , 30.12.2023 року о 01:13 год., в м. Луцьку по вул. Івана Франка, 12, транспортним засобом LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 9).

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться відеозаписами наданими працівниками поліції, з яких окрім іншого вбачається, що під час здійснення патрулювання працівниками поліції було виявлено транспортний засіб LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого під час руху порушив вимоги ПДР України. Як наслідок, поліцейськими було подано законну вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, а також спеціального звукового сигналу. Однак, водій вказаного автомобіля такої вимоги не виконав та почав намагатися втекти від поліцейських. Екіпаж поліції розпочав переслідування даного транспортного засобу, яке здійснював протягом близько 7 хвилин. Надалі, водій вказаного автомобіля все ж зупинився, вийшов із нього та був затриманий працівниками поліції із застосуванням спецзасобу «кайданки». В ході з`ясування обставин вчинення останнім численних правопорушень, інспектором було встановлено його особу, ким виявився ОСОБА_1 . Під час спілкування з ним було виявлено наявність ознак алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, поліцейським було запропоновано пройти ОСОБА_1 на місці його зупинки огляд з метою встановлення ступнею його сп`яніння, проте останній від такого відмовився. Натомість, водій виявив бажання щодо проходження такого огляду в медичному закладі охорони здоров`я, що стало підставою для його доставлення в КП «ВМЦТЗ». Перебуваючи в медичному закладі лікар-нарколог провів огляд ОСОБА_1 та встановив, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат спеціального технічного засобу становив 1,60 %о, що було оголошено ОСОБА_1 (а.с. 10).

Разом з тим, місцевим судом було допитано в якості свідка поліцейського взводу № 2 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП капрала поліції ОСОБА_2 який пояснив, що під час здійснення патрулювання у нічний час було виявлено автомобіль LAND ROVER Range Rover, та прийнято рішення про його зупинку. Перебуваючи по вул. І. Франка у м. Луцьку та слідуючи за даним транспортним засобом, водію було подано відповідні сигнали, проте останній почав утікати. ОСОБА_1 переслідували протягом вагомого проміжку часу. Після затримання останнього також було встановлено про факт його перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Процедура проведення огляду на визначення у ОСОБА_1 ступеню сп`яніння проводилася у медичному закладі, оскільки на місці зупинки водій від проходження відповідного огляду відмовився.

Окрім того, допитана в судовому засіданні у якості свідка командир взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснила, що вона перебувала у складі екіпажу патрульної поліції та виявила автомобіль LAND ROVER Range Rover, водій якого керував близько 01:00-01:15. Коли було подано вимогу про зупинку транспортного засобу, останній почав намагатися втекти. Даний автомобіль було зупинено лише по вул. Старицького у м. Луцьку та увесь цей час її екіпаж переслідував правопорушника, а також подавав світлові та звукові сигнали про зупинку транспортного засобу. Крім того, в ході проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останній не заперечував факт вживання алкоголю.

Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) стороною захисту не надано.

Вищевказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка їх склала, в яких чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписами з місця події, відеофіксація яких велась на нагрудні боді-камери працівників поліції та відеореєстратор.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних боді -камер працівників поліції та відеореєстратора є належними, допустимими та переконливими, оскільки відеозаписи містять усі необхідні складові для визнання їх даних доказами, зібраними в установленому законом порядку.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції в судовому рішенні, не заслуговують на увагу, оскільки всі докази у справі зібрані в порядку визначеному законом, й вони не викликають сумнівів у їх достовірності та судом надано їм належну і обґрунтовану правову оцінку.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Оскільки водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, та згідно із висновком лікаря- нарколога КП «ВМЦТЗ» ОСОБА_4 , о 02 год. 05 хв. 30.12.2023 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що в силу положень пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2023 №775 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Доводи сторони захисту, що в матеріалах справи немає будь яких належних та допустимих доказів, на яких би було зафіксовано рух транспортного засобу LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а з відеозаписів, які було надано працівниками поліції вбачається лише факт затримання ОСОБА_1 та перебування його у кайданках, є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються наданими працівниками поліції відеозаписами, із яких слідує, що поліцейський за допомогою увімкнених на службовому автомобілі проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, подав вимогу про зупинку транспортного засобу LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого вказану вимогу не виконав і поїхав далі. В подальшому працівники поліції на службовому автомобілі, почали переслідувати даний автомобіль, водій якого все ж таки зупинився та вийшов із нього та був затриманий працівниками поліції із застосуванням спецзасобу «кайданки». Крім цього, із відеозаписів працівників поліції, чітко видно, що саме ОСОБА_1 вийшов із заведеного автомобіля марки LAND ROVER Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , зі сторони водія.

Щодо доводів сторони захисту про те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено йому як захиснику Демчука О.В. в клопотанні про перенесення судового засідання, та за відсутності його притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Хоча ним на електронну адресу місцевого суду завчасно було подано клопотання про перенесення розгляду справи, яке відбулося 30.05.2024 року, чим порушено право ОСОБА_1 на захист, а також право на справедливий і повний судовий розгляд, то апеляційний суд знаходить такі твердження безпідставними, оскільки з матеріалів справи слідує, що справа за клопотаннями захисника Лавренчука О.В. неодноразово відкладалась, а саме 13.02.2024 року, 23.03.2024 року, 08.04.2024 року. Разом з тим, про судове засідання, яке було призначено на 30.05.2024 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 був повідомлений смс - сповіщенням, сформованим у АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області (електронною судовою повісткою), яке отримано останнім 06.05.2024 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді. Проте, у вищезазначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а тому така неявка відбулося повторно без поважних причин. Разом з тим, до початку розгляду справи захисник Лавренчук О.В. 30.05.2024 року надіслав на електронну адресу суду клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку із втратою близької людини та участю у похованні, проте будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин не надав. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності захисника Лавренчука О.В. повністю погоджується і апеляційний суд.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, жодних порушень права на захист, судом допущено не було.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого судового рішення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Правильним також є висновок місцевого суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП , оскільки на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука О.В. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2024 року, щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк