ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1769/24 Справа № 189/3443/23 Суддя у 1-й інстанції - Степанова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Рясного В.Д.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року водій ОСОБА_1 04 серпня 2023 року о 22:40 год. в смт. Покровське по вул. Центральній, 8 керував автомобілем Хундай Соната, д/н НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Водію у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що водій обрав медичний заклад. Огляд виявився позитивним, а саме виявив в крові водія 2,72 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що протокол було складено із порушенням строків, передбачених ч.2 ст.254 КУпАП. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Зазначає, що стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції здійснювався психологічний тиск. Вважає, що відеозапис є недопустимим доказом. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, в нього не було вилучено посвідчення водія. Вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 прав.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 04 серпня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,27 проміле,відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не в день вчинення правопорушення, не є підставою для визнання протоколу недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7, 8, 15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з матеріалів справи на підставі отриманих лабораторних досліджень 04 серпня 2023 року було складено акт медичного огляду №656, на підставі нього 04 серпня 2023 року видано медичний висновок, після отримання вказаного висновку працівниками поліції СРПП ВП №5 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області було 06 вересня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №273064 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вищевказаними пунктами не встановлено обов`язок складення медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення в день направлення особи на огляд, а зазначено, що медичний висновок складається в будь-якому випадку незалежно від результатів лабораторних досліджень та встановлення наявності чи відсутності сп`яніння, разом з цим, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, а відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається, зокрема, у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено в порядку, передбаченому законом, тобто після отримання медичного висновку про встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки останньому інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений висновком КНП Покровська лікарня ПСР Дніпропетровській області від 04 серпня 2023 року.

Дослідженням матеріалів справи, зокрема, відеозапису, не встановлено здійснення працівниками поліції психологічного тиску на ОСОБА_1 , а тому відповідні твердження апеляційної скарги захисника є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість долученого до матеріалів справи відеозапису не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника, та які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд не ставить під сумнів допустимість долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Безпідставними є і твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та порядок проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вказані обставини спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення особу ОСОБА_1 було встановлено якраз на підставі його посвідчення водія НОМЕР_2 .

Що ж стосується посилання захисника на те, що у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, то слід зазначити, що вказані доводи не є тією безумовною підставою для визнання дій останнього такими, що не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Морозова В.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот