ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8758/24
провадження № 3/753/5132/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 029065, 10.03.2024 року о 00 годині 00 хвилини по вул. Харківське шосе 167 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда» номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком № 000992, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 10.03.2024 додому йшов пішки і вже майже будинку був зупинений працівниками поліції і під погрозою доставлення в ТЦК, був змушений проїхати до лікарні і пройти медичний огляд. В кінці квітня дізнався, що на нього склали протокол.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Охман О.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі оскільки протокол було складено з порушенням закону. Так, в описовій частині вказано, що водій керував автомобілем, але не вказано яким саме. Також, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не засвідчує факт керування транспортним засобом. Інші докази вини ОСОБА_1 відсутні.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Охмана О.В., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ААД № 730372 від 22.04.2020 року (а.с. 1), висновок щодо результатів медичного огляду №000992 (а.с. 2), повідомлення про запрошення до підрозділу поліції (а.с. 3), рапорт працівника поліції (а.с. 4), витяг з АРМОР щодо посвідчення водії та реєстрації транспортного засобу (а.с. 5, 6), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 7), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено поняття доказів та порядок їх збирання у справі про адміністративне правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, відповідальність за ст. 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумнівищодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, оглянувши запис з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що запис розпочато у службовому автомобілі працівників поліції, які доставляли ОСОБА_1 до медичного закладу, тоді, як відповідно до вимог Інструкції, запис має бути з початку правопорушення, а саме, починаючи із зупинки транспортного засобу. Крім цього, матеріали відео запису не містять доказів роз`яснень особі його прав та обов`язків, що призвело до порушення його права на захист.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходитьдо висновку, що протокол серії ААД № 730372 не підтверджений доказами та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя