Справа № 932/7520/24
Провадження № 3/932/3600/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М. розглянувши матеріали, що надійшли від Головного Управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника (директора) ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ», який проживає (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 № 183/24-10, посадова особа ОСОБА_1 , керівник (директор) ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» вчинив правопорушення, в порушення п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VI та розділу 3 Порядку №4, ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» не відображено в Податковому розрахунку за формою 4 ДФ за ІІ квартал 2023 року суми надміру витрачених коштів, отриманих платниками податку на відрядження та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір яких обчислюється відповідно до п. 170.9 ст. 170 ПКУ, на загальну суму 46 772, 78 грн. з ознакою доходу «118»; пп.164.2.11 п. 164.2 ст. 164, пп.170.9.1, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, підприємством не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб з суми надміру витрачених коштів, отриманих найманими працівниками підприємствами на відрядження, та не повернутих у встановлений строк, у сумі 10 267, 19 грн (46772,78 х 1,219512 х 18%), чим порушено вимоги ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.08.2024 № 1269, посадова особа директор ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» ОСОБА_1 вчинив правопорушення: порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 294 941 грн., у тому числі за 4 квартал 2021 року у сумі 2 223 грн., за 2022 рік у сумі 163 240 грн., за 2023 рік у сумі 129 478 грн. та заниження податку на додану вартість у сумі 180 203 грн. у тому числі за березень 2022 року у сумі 180 203 грн. у результаті порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.140.5.11 п.140.5 ст. 140, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), чим порушив вимоги ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/7520/24, провадження №3/932/3600/24 про притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/7521/24, провадження №3/932/3601/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких вказані справи про адміністративне правопорушення, розглядаються у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи, що останній не з`явився за судовою повісткою та вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 163-4 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), -

тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При прийнятті остаточного рішення суд досліджує докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 від 21.08.2024 № 183/24-10, у якому останній зазначив про відсутність головного бухгалтера; акт від 20.08.2024 № 2348/04-36-07-02/20215412 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2021 до 31.03.2024; наказ (розпорядження) № В 0555 від 14.09.2016 про переведення на іншу роботу ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера на посаду директора; витяг із Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.08.2024 №1269, посадова особа директор ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» ОСОБА_1 вчинив правопорушення: порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 294 941 грн, у тому числі за 4 квартал 2021 року у сумі 2 223 грн., за 2022 рік у сумі 163 240 грн, за 2023 рік у сумі 129 478 грн та заниження податку на додану вартість у сумі 180 203 грн у тому числі за березень 2022 року у сумі 180 203 грн у результаті порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.140.5.11 п.140.5 ст. 140, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), чим порушив вимоги ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, -

тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При прийнятті остаточного рішення суд досліджує докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 від 20.08.2024 № 1269, в якому останній зазначив про великий обсяг документів та номенклатури; витяг з акта перевірки ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» від 20.08.2024 №2348/04-36-07-02/20215412 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП ФІРМА «ВЛАДИСЛАВ» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2021 по 31.03.2024»; наказ (розпорядження) № В 0555 від 14.09.2016 про переведення на іншу роботу ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера на посаду директора.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для встановлення судом усіх обставин, що підлягають з`ясуванню.

Суду не надано доказів та не наведено доводів, які б викликали сумніви або вказували на суперечності в обставинах встановлених судом.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлені.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, ОСОБА_1 інкриміновано адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України.

Окрім цього, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України "Про судовий збір", з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Керуючись статями 34, 35, 36, 163-1, 163-4, 284, 285 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1, ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення:

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн 00;

за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП у розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) грн 00.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн 00.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.М. Юдіна