ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1202/24

3/609/618/2024

26 листопада 2024 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) ПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 . військовослужбовця ЗСУ, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №223835 від 11 вересня 2024 року, 11.09.2024р., о 15.20 год., в с. Бриків по вул. Українська, 29, поблизу пам`ятника Т.Г. Шевченка, гр. ОСОБА_2 вкусив собака. Власником пса являється ОСОБА_1 , який порушив правила утримання собаки, що заподіяло шкоду здоров`ю ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене за ч.3 ст.154 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявок не повідомив, хоча належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно суд зазначає, що на електронну адресу суду неодноразово надходили електронні листи із клопотаннями про відкладення розгляду справи від 30.09.2024р., та від 11.11.2024р., а також із заявами про не визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення від 25.11.2024р. та від 26.11.2024р., які суд до уваги не бере, оскільки вищевказані листи не підписані та не скріпленні електронно цифровим підписом відправника, а також надіслані на адресу суду із різних електронних адрес відправника, що не дає можливість суду ідентифікувати особу відправника.

Відповідно до ч.1 ст.268 КупАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ст.221 КУпАП визначено категорію справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. До таких справ відносяться, зокрема, справи за ч.2 ст.154 КУпАП, яка встановлює відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Законом України № 1684-IX від 15.07.2021 ст.154 КУпАП була доповнена ч.3, якою визначено, що дії, передбачені ч.1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно ст.23, 24 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. За вчинення адміністративних правопорушень може застосовуватись, зокрема, адміністративне стягнення у вигляді конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ст.9 КУпАП).

Вказані положення КУпАП кореспондуються з основними положеннями Конституції України, а саме ст.41, згідно якої конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Як вже зазначено вище судді районних судів здійснюють розгляд справ за ч.2 ст.154 КУпАП щодо порушення правил утримання собак і котів, у яких об`єктивна сторона полягає у вчиненні дій, передбачених ч.1 цієї статті, особою повторно протягом року.

Тобто фактично судам підвідомчі справи із кваліфікованим складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.154 КУпАП.

Що стосується ч.3 ст.154 КУпАП, то ця норма закону так само передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 цієї статті, але у разі якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за особою накладення стягнення у виді штрафу в більших розмірах (в залежності від суб`єкта правопорушення), а також із конфіскацією тварин.

Таким чином, оскільки справи за ч.2 ст.154 КУпАП підвідомчі судам, а справи за ч.3 ст.154 КУпАП відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому, окрім основного стягнення, санкцією ч.3 передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосовано виключно за рішенням суду (ст.29 КУпАП, ст.41 Конституції України), то наведене дозволяє зробити висновок, що справи і за ч.3 ст.154 КУпАП також підвідомчі судам.

Не внесення відповідних змін до ст.221 КУпАП щодо підвідомчості справ після доповнення ст.154 КУпАП ч.3 жодним чином не виключає відповідальності за вчинене правопорушення, так як жоден інший орган (посадова особа) не уповноважений розглядати вказану категорію справ.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозицією ч.1 ст.154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відповідно до ч.3 ст.154 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, які передбачені у частині першій цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Норми ст.ст. 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачають, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Крім того фізичні та юридичні особи, які утримуюсь домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Відповідно до вимог «Порядку утримання домашніх тварин у населених пунктах» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №223835 від 11 вересня 2024 року, відповідно до яких 11.09.2024р., о 15.20 год., в с. Бриків по вул. Українська, 29, поблизу пам`ятника Т.Г. Шевченка, гр. ОСОБА_2 вкусив собака. Власником пса являється ОСОБА_1 , який порушив правила утримання собаки, що заподіяло шкоду здоров`ю ОСОБА_2 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.09.2024р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.09.2024р., та додатковими поясненнями ОСОБА_2 від 07.10.2024р., з яких слідує, що 11.09.2024р., близько 15.20 год. ОСОБА_2 вкусив собака. ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності власника собаки, а саме ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , від 11.09.2024р., з яких слідує, що 11.09.2024р. о 15.20 хв. він бачив собаку, яка знаходилася на узбіччі с. Бриків та яка належить ОСОБА_1 ;

- електронним рапортом інспектора СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Мельничука М.В. від 12.09.2024р., згідно якого 11 вересня 2024 року о 15.37 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 про те, що заявницю вкусила собака;

- лисом КНП ШМР «Шумська міська лікарня» № 949 від 18.09.2024р., з якого вбачається, що гр. ОСОБА_2 зверталася у приймальне відділення КНП ШМР «Шумська міська лікарня» 11.09.2024р. о 16.40 год. Діагноз: поверхневі кусані рани м`яких тканин задньо-латеральної поверхні лівої гомілки;

- долученими до матеріалів фотокартками із зображенням собаки, яка покусала ОСОБА_2 , та зображеннями місця укусу;

- долученими до матеріалів справи відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, записаними на CD-R диск, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що його собака покусав ОСОБА_2 . ОСОБА_1 повідомив, що собака привита. Собака сама вибігла на вулицю де покусала ОСОБА_2 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому приймаються судом до уваги. На думку суду такі докази підтверджують, як послідовність та хронологію подій, які відбувались 11 вересня 2024 року, так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, майновий стан, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з конфіскацією тварини.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 154, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією тварини, а саме однієї собаки коричнево-рижого окрасу, що належить ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Суддя: М. В. Харлан