Справа № 141/612/24
Провадження №3/141/379/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2024 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 88-1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

20 вересня 2024 року приблизно о 09 год 30 хв в с. Новоживотів гр. ОСОБА_1 здійснював реалізацію свіжої риби, а саме 3 кг сазана по ціні 100,00 грн за 1 кг та 40 кг товстолоба по ціні 60,00 грн за 1 кг без документів, що засвідчують законність її вилучення з природного середовища чи набуття у власність, та підтвердження її якості та безпеки.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 88-1 КУпАП порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного світу.

В судове засідання 17.10.2024 ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою ( АДРЕСА_1 ) причини неявки суду не повідомив.

Натомість, 17.10.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 17.10.2024 про відкладення розгляду справи № 141/612/24 на іншу дату.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 17.10.2024 про відкладення розгляду справи № 141/612/24, доходить висновку, що подана заява від 17.10.2024 про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, судом установлено, що до поданої заява від 17.10.2024 про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не надано жодного належного доказу неможливості з`явитися у судове засідання, а також не наведено поважних причин, які слугували б підставою для відкладення розгляду справи № 141/612/24.

Окрім цього, зазначена заява була подана особисто ОСОБА_1 17.10.2024 до початку судового засідання через канцелярію суду.

Принагідно суд зауважує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права та не зловживати ними.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи № 141/612/24, однак своїм правом на участь у судовому засіданні ОСОБА_1 свідомо не скористався та належних доказів поважності причини неявки суду не подав, суд розцінює подану заяву ОСОБА_1 від 17.10.2024 як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків та зловживання правом сторони на подачу клопотань про відкладення розгляду справи, яке направлене на свідоме затягування розгляду справи з метою ухилення ОСОБА_1 від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, а також принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

При цьому, суд зазначає, що норми ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 88-1 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, розглянувши матеріали справи № 141/612/24, доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Частиною 1 статті 88-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного і рослинного світу. Безпосереднім об`єктом є встановлений порядок придбання та збуту об`єктів тваринного і рослинного світу.

Відповідно до преамбули Закону України "Про тваринний світ" тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

Згідно ч. 1 статті 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є:

- дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі;

- частини диких тварин (роги, шкіра тощо);

- продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо).

Об`єктивна сторона ст. 88-1 КУпАП виражається у формі порушення порядку придбання чи збуту об`єктів тваринного або рослинного світу, в тому числі, вчинені щодо об`єктів тваринного або рослинного світу, які перебували в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, занесених до Червоної книги України або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Норма ч. 1 ст. 88-1 КУпАП є бланкетною і за своїм змістом для кваліфікації правопорушення відсилає до відповідних нормативно-правових актів, за порушення вимог яких і передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 88-1 КУпАП, зокрема за придбання об`єктів тваринного світу.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про тваринний світ" об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб.

Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.

У передбаченому законом порядку права власників об`єктів тваринного світу можуть бути обмежені в інтересах охорони цих об`єктів, навколишнього природного середовища та захисту прав громадян.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Водні біоресурси можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

У власності суб`єктів господарювання та фізичних осіб, іноземців, осіб без громадянства, а також іноземних юридичних осіб можуть перебувати окремі види водних біоресурсів, які на законних підставах, з додержанням умов та правил добування вилучені з природного середовища або розведені у штучно створених умовах, що підтверджено документами, які засвідчують законність їх набуття.

Водні біоресурси, вилучені в порядку спеціального використання, є власністю користувачів водних біоресурсів з моменту, коли вони потрапили до знарядь вилову, крім видів, що становлять особливу природоохоронну, наукову та естетичну цінність, а також види, занесені до Червоної книги України.

Не можуть передаватися у приватну власність водні біоресурси з числа видів, що становлять особливу природоохоронну, наукову та естетичну цінність, а також види, занесені до Червоної книги України (крім випадків, коли вони одержані шляхом розведення, вирощування в неволі або в передбаченому законодавством порядку придбані за межами України).

Суб`єкти рибного господарства, до яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи відповідно до Закону України "Про санкції", не можуть набувати право власності на водні біоресурси.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 88-1 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 000505 від 20.09.2024;

- опис-оцінкою водних біоресурсів, вилучених у гр. ОСОБА_1 відповідно до протоколу серії ВН № 000505 від 20.09.2024 про порушення ч.1 ст. 88-1 КУпАП, згідно якого у ОСОБА_1 було вилучено 3 кг риби сазан вартістю 100,00 грн за 1 кг на загальну вартість 300 грн, а також 40 кг риби товстолоб вартістю 60 грн за 1 кг на загальну вартість 2400 грн;

- розпискою про передачу на відповідальне зберігання рибальського майна, транспортних засобів, підвісних двигунів та водних біоресурсів від 20.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 прийняв на відповідальне зберігання до рішення суду водні ресурси (рибу), які найменовані в опису-оцінці на суму дві тисячі сімсот гривень;

- фото з місця події, яка трапилась 20.09.2024, виготовлених засобами кольорового цифрового друку на папері формату А4.

Окрім того, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН № 000505 від 20.09.2024, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу, отримав його копію, надав письмові пояснення, з яких убачається, що він «…продавав свіжу рибу короп 3 кг по ціні 100,00 грн за 1 кг, товстолоб 40 кг по ціні 60,00 грн за 1 кг в с. Новоживотів без документів на рибу, рибу в мене не вилучали. Претензій не має…».

Вказані докази судом приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 88-1 КУпАП - порушення порядку збуту об`єктів тваринного світу.

При цьому, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВН № 000505 від 20.09.2024, суду не надано та матеріали справи не містять.

З урахуванням встановлених обставин справи та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, доведена повністю.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 88-1 КУпАП у виді штрафу.

Підстав для конфіскації об`єктів тваринного світу суд не вбачає, оскільки з моменту передачі ОСОБА_1 на відповідальне зберігання вилученої свіжої риби до моменту розгляду даної справи в суді пройшов досить тривалий проміжок часу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 40-1, 88-1, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок) без конфіскації об`єктів тваринного світу.

Реквізити рахунку для сплати штрафу: (отримувач коштів ГУК у Вінницькій обл./смт Оратів/21081100, , банк отримувача Казначейство України, рахунок отримувача UA0002806, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід Державного бюджету України (реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст. 308 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Климчук