П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючу за адресою АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 204-1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ЗхРУ №012867 від 17.10.2024 року вбачається, що 17.10.2024 року о 00 год. 20 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп(Тиса)» на виїзд з України прибула громадянка, яка на паспортний контроль пред`явила закордонний паспорт громадянки Італії серії НОМЕР_1 від 14.05.2021 року на ім`я ОСОБА_2 . Під час здійснення перевірочних заходів було встановлено, що громадянка ОСОБА_2 є громадянкою України та перетинала державний кордон 13.10.2024 року на в`їзд в Україну по паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 17.08.2007 р., дійсний до 17.08.2017 р., орган, що видав 8031.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст.2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» ст.. 12 ЗУ «Про державний кордон України» та п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених ПКМУ від 27.01.1995 року №57, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП спробу незаконного перетину державного кордону України без відповідного для громадян України документу. ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлялася, однак на розгляд справи не з`явилася.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка останнього, щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його ухилення від суду та про намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 204-1 ч. 1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно норми 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Відповідно до вимог Закону України Про державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про Державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно ст. 12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що гр. ОСОБА_1 під час проходження прикордонного контролю пред`явила паспорт громадянки Італії серії НОМЕР_1 від 14.05.2021 року на ім`я ОСОБА_2 для закордонних поїздок.

Судом встановлено, що в ході перевірочних заходів було встановлено, що громадянка ОСОБА_2 є громадянкою України ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні які-небудь дані, які підтверджують, що паспорт громадянина Італії серії НОМЕР_1 від 14.05.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , який ОСОБА_1 пред`явила 17.10.2024 року о 00 год. 20 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп(Тиса)» на виїзд з України, є підробленим.

Разом із тим, відсутні будь-які докази й про те, що підробленим є паспорт гр. України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 17.08.2007 р., який ОСОБА_1 пред`явила 13.10.2024 року на пункті пропуску на в`їзд в Україну , коли перетинала державний кордон 13.10.2024 року.

Наведені вище обставини та докази свідчить про те, що в гр. ОСОБА_1 є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та закордонний паспорт громадянина Італії, які є офіційними документами, достовірність яких не оспорюється, і які надають їй певні права, у тому числі й на в`їзд в Україну чи виїзд із України, що в свою чергу свідчить про те, що 17.10.2024 року о 00 год. 20 хв. при пред`явленні в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп(Тиса)» на виїзд з України паспорт громадянина Італії серії НОМЕР_1 від 14.05.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 мала право на виїзд з України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надані на розгляд суду не доводять наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.204-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. А тому, в даному випадку, протокол не може бути визнаний допустимим засобом доказування.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого 1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП , за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца