Справа № 553/2523/24
Провадження № 3/553/1066/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.11.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Подмаркова Ю.М., за участі секретаря судового засідання Макаренка Я.В., представника Полтавської митниці - Крилова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Полтавської митниці ДМС України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Рівненській області, є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , даних про притягнення до адміністративної відповідальності не надано,

за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду міста Полтави 02.08.2024 надійшов протокол № 0083/80600/24 від 24.06.2024 про порушення митних правил з відповідними матеріалами, стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Згідно протоколу № 0083/80600/24 від 24.06.2024 про порушення митних правил, вбачається, що в Полтавською митницею за листом ТУ БЕБ у Полтавській області від 08.03.2024 № 23.14/3.2/1467-24 проводилася перевірка законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів на адресу військової частини НОМЕР_2 та підпорядкованих військових частин (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

В ході проведення перевірки встановлено факт ввезення 08.02.2023 ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , через пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці як гуманітарної допомоги.

Згідно листа Львівської митниці від 28.03.2024 № 7.4-5/20-01/7/9084 як підставу для ввезення на митну територію України автомобіля "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , серед інших документів, надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.02.2023, де в розділі 6 «Отримувач» вказано військова частина НОМЕР_6 ; в розділі 9 «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб: "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 .

В ході проведення відповідних перевірочних заходів на адресу Полтавської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2024 № 1571/5093, яким митницю повідомлено, що автомобіль "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , не надходив на адресу військової частини НОМЕР_6 , на відповідному обліку не перебуває.

Згідно службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Полтавської митниці від 02.05.2024 № 15/15-01/2160 вартість подібного транспортного засобу "MITSUBISHI L 200" 2009 року виготовлення станом на 08.02.2023 становить 293 613,75 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар: автомобіль "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , шляхом подання до митного органу, як підставу для переміщення товарів декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 08.02.2023, що містить неправдиві відомості щодо одержувача.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

У зв`язку із чим, керуючись вимогами статтями 490, 494, 508 Митного кодексу України, посадовою особою митниці у відсутність ОСОБА_1 стосовно нього складено протокол про порушення митних правил за ознаками частини 1 статті 483 Митного кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомив.

У відповідності до ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є перешкодою для розгляду справи за її відсутності.

Представник митного органу у судовому засіданні вказав на наявність належних доказів та підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Заслухавши пояснення представника Полтавської митниці, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Так, за змістом ст. ст. 458, 487 МК України, ст. ст. 9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Частиною першою ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена ззовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 03.06.2005 року № «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.»

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Так, у протоколі про порушення митних правил № 0083/80600/24 від 24.06.2024 зазначається, що до митного контролю автомобіля "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , було подано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка була заповнена громадянином України ОСОБА_1 , в якій вищевказаний транспортний засіб ним заявлений як гуманітарна допомога.

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою отримувачем є: Військова частина НОМЕР_7 . Фактичне місце розвантаження вантажу зазначено: АДРЕСА_2 .

До протоколу додано копію листа від 25.05.2024 № 1571/5093 військової частини НОМЕР_2 , згідно якого автомобіль марки "MITSUBISHI L 200", кузов НОМЕР_5 , до військової частини НОМЕР_2 не надходив та на обліку не перебуває.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 , які подані ним 31.07.2024 до Полтавської митниці, зазначено, що дійсно через митний пост Угринів-Долгобичув Львівської митниці ним 8-9 лютого 2023 року було ввезено автомобіль "MITSUBISHI L 200" як гуманітарний вантаж. Попередньо до нього звернувся ОСОБА_2 з АДРЕСА_3 , який передав перевізником документи, серед них було звернення військової частини НОМЕР_6 . Він, як перевізник, доставив автомобіль і в м. Дубно віддав його ОСОБА_3 в присутності свідка ОСОБА_4 повідомив, що авто їде на ремонт, а після ремонту до військової частини. За послуги з доставки він кошти не брав, лише на пальне. Спілкування з ОСОБА_5 відбувалося через обмін повідомленнями, фото якого додані до письмових пояснень. На даний час місцезнаходження автомобіля йому не відомо. Прибути особисто до митного органу він не може, оскільки проходить військову службу в ЗСУ.

Із розписки майора ОСОБА_6 від 20.10.2023, доданої до письмових пояснень, вбачається, що він, як командир стрілецької роти в/ч НОМЕР_8 отримав від ОСОБА_1 автомобіль "MITSUBISHI L 200", VIN НОМЕР_5 та використовує його для бойових завдань на Донецькому напрямку. (а. с. 23)

З довідки командира військової частини НОМЕР_8 від 10.01.2024 вих. №7, вбачається, що майор ОСОБА_6 перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_8 з 06.10.2023. (а. с. 24)

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_8 від 10.01.2024 вих. № 1670/56, майор ОСОБА_6 обіймає посаду командира роти і бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. (а. с. 25)

Із долученого до матеріалів справи листа військової частини НОМЕР_8 № 1670/1902 слідує, що автомобіль "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , перебуває у розпорядженні командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_8 майора ОСОБА_6 та використовується для виконання бойових/спеціальних завдань, автомобіль "MITSUBISHI L 200" не перебуває на бухгалтерському обліку військової частини НОМЕР_8 .

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 до митного оформлення подано звернення, яке дійсно було видане військовою частиною НОМЕР_6 для ввезення транспортного засобу "MITSUBISHI L 200", реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , на митну територію України. Факт підробки вказаного листа-звернення не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду. В подальшому, після ввезення автомобіля на митну територію України, його, як і зазначалось ОСОБА_1 в Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, було передано на потреби військовослужбовців, які виконують бойові завдання на лінії зіткнення та використовують його для забезпечення відсічі збройної агресії.

Відтак, будь-яких дій, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, ОСОБА_1 не здійснював.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів неправдиві відомості щодо одержувача.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права та суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №760/10803/15-а (адміністративне провадження №К/9901/19074/18).

Згідно положень ст. ст. 486, 495 МК України обов`язок доказування у митній справі покладається на органи доходів і зборів (митних органів).

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що в даному випадку посадовими особами митного органу не було доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема, наявності об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення у формі вчинення дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару неправдиві відомості щодо одержувача.

Згідно ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у діях особи складу, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Керуючись ст. ст. 527, 528, 529, ч. 1 ст. 483 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283 - 285, 287 - 291, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 22.11.2024.

Суддя Ю.М. Подмаркова