Справа №303/9399/24
Провадження № 3-зв/303/9/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши заяву судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубея І.І. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 листопада 2024 року справу призначено судді Котубей І.І.

25 листопада 2024 року суддею Котубей І.І. заявлено самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення №303/9399/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП з метою врегулювання можливого конфлікту інтересів за таких підстав. При ознайомленні суддею Котубей І.І. з матеріалами справами ним було встановлено, що протокол серії ЕПР1 №172069 складено поліцейським взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області капралом поліції Котубей Р.Я., який є його племінником - сином рідного брата ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи та заяву судді про самовідвід, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Окрім того, в положеннях "Бангалорських принципів поведінки судді" від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23 значиться, зокрема, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, та, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Однак такий відвід має вирішуватись у відповідності з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-76 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою недопущення конфлікту інтересів, приходжу до висновку, що заяву судді Котубея І.І. про самовідвід слід задоволити.

Керуючись ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 15 Кодексу суддівської етики, ст. ст. 245, 246, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубея Івана Івановича про самовідвід - задоволити.

Справу про адміністративне правопорушення №303/9399/24 (провадження №3/303/3803/24) відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Гейруш В.Б.