Справа № 517/1362/24
Провадження № 3/517/1052/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Фрунзівка Одеської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Куртіяном А.В.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що 22 червня 2024 року о 00 год 10 хв. по вулиці Незалежності в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керувала мопедом «Honda Dio», державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та проведення медичного огляду у лікарні ОСОБА_1 відмовилась. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України.

У судове засідання призначене на 13 листопада 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином шляхом направлення конверту з судовою повісткою та рекомендованим повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , який повернувся до суду з відміткою про отримання ОСОБА_1 судової повістки (а.с. 16).

ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 25 листопада 2024 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з відміткою пошти про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 18). Зазначене також підтверджується інформацією із сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого повідомлення № 770 (а.с. 19).

Зважаючи на те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання заочного розгляду справи у випадку відсутності порушника за місцем реєстрації, суд використовує аналогію закону.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

З довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 01/17/1250 від 23 жовтня 2024 року, отриманої за запитом суду, слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 15).

Варто вказати, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Крім того, інформація щодо дат, часу та місця розгляду справи була розміщена на офіційному вебсайті Фрунзівського районного суду Одеської області, що дозволяло ОСОБА_1 самостійно її переглянути.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 про дати, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, ураховуючи строки розгляду справи, визначені ч. 1 ст. 277 КУпАП, які є присічними та те, що ОСОБА_1 була обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлена про дати, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, а також ураховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явилась, жодних пояснень суду не надала, а тому суд при прийнятті рішення керується виключно доказами, що додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123894 від 22 червня 2024 року, з якого вбачаються дані про її особу, дату, час, місце та обставини скоєного нею правопорушення (а.с. 1), копією постанови серії ББА № 256240 від 22 червня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 5, 6 ст. 121 КУпАП, ч.ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП за те, що вона 22 червня 2024 року о 00 год 10 хв. по вулиці Незалежності в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області, керувала мопедом «Honda Dio», який був не зареєстрований протягом 10 днів з моменту придбання у встановленому законом порядку, не маючи права керування таким транспортним засобом, без захисного мотошолома. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ПДР (а.с. 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 22 червня 2024 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останньої були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та те, що остання не доставлялась до медичного закладу у зв`язку з відмовою водія від проходження медичного обстеження у медичному закладі. Від підпису направлення ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 5), з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R 4.7 gb вбачається, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції під час керування мопедом. Причиною зупинки слугувало те, що водій їхала на мопеді під час дії комендантської години. Після зупинки транспортного засобу водій не змогла пред`явити працівникам поліції документи, які посвідчують особу та документи на транспортний засіб, оскільки не мала їх при собі. Також, ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що водійського посвідчення вона не отримувала. При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. На вказане поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою, на що водій спочатку погодилася. У подальшому ОСОБА_1 відійшла від місця зупинки транспортного засобу та почала комусь телефонувати, при цьому ігноруючи вимоги поліцейських повернутися до місця пригоди. Пізніше ОСОБА_1 повідомила, що взагалі не керувала мопедом. Свої данні (прізвище, ім`я, по батькові) казати не хотіла та просила працівників поліції відпустити її додому. Згодом ОСОБА_1 зателефонувала невідомій особі та почала спілкуватись з нею з приводу її зупинки поліцейськими. На пропозицію працівників поліції продути спеціальний технічний пристрій не реагувала. Після цього, ОСОБА_1 зателефонувала знайомій (ймовірно працює в лікарні) та попросила її викликати в район дитячого садочка автомобіль швидкої допомоги, оскільки вона погано себе почуває та її зупинило одразу два екіпажі поліції. Проте швидка допомога на місце зупинки все ж не прибула. Одночасно з цим, поліцейські вкотре запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою чи в лікарні, однак остання відповіла, що не буде цього робити, оскільки алкоголю не вживала та ознак алкогольного сп`яніння у неї немає. Через деякий час на місце зупинки прийшла особа, яки представилася чоловіком ОСОБА_1 . Останній вказав, що його дружина дійсно винна в тому, що їхала на мопеді під час дії комендантської години, однак просив віднестися до цього з розумінням та відпустити її. У подальшому, працівниками поліції вчергове було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи медичному закладі, на що водій відповіла, що не хоче цього робити. Також повідомила, що вона нічого не вживала, винна тільки в тому, що їхала на мопеді в період дії комендантської години. Після вказаного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також на відеозаписах зафіксовано, як поліцейські ознайомлюють ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та те, що остання відмовляється від підпису в ньому і надання будь-яких пояснень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Розпорядженням начальника Одеської обласної військової адміністрації в Одеській області, встановлена комендантська година на території міста Одеси та Одеської області з 01 березня 2023 року в період часу з 00 год 00 хв. по 05 год 00 хв. та одним з її вимог, є заборона перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без спеціальних виданих перепусток і посвідчень, а також рух транспортних засобів.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, мопед «Honda Dio» під керуванням ОСОБА_1 був зупинений під час комендантської години, що вказує на законність зупинки поліцейськими цього транспортного засобу.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 всупереч п. 2.5 ПДР не пройшла на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Згідно з п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вимога працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу та відеозаписом.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння підтверджується дослідженими судом доказами.

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , своїми умисними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

З довідки начальника ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В. № 67.2/5761 від 17 жовтня 2024 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримувала та протягом року остання до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувалася (а.с. 8).

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.

Водночас суд ураховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23), згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04 вересня 2023 року та ураховуючи обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як нею, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про застосування щодо неї адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, з ОСОБА_1 також потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт Фрунзівка Одеської області, громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Фрунзівка Одеської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 34000 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: