Номер провадження: 33/813/1921/24
Номер справи місцевого суду: 522/8505/24
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 гривні.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №814281 від 16.05.2024 року , вбачається, що 16.05.2024 року о 11.35 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Розкидайлівська №19, не вжив всіх безпечних заходів та допустив самовільний рух автомобіля (відкат) назад, в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , який перебував позаду, чим порушив п.15.12 ПДР України.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав лише 28.06.2024 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, що до притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , так як останній вважав, що в даній дорожній ситуації водієм Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 було допущено порушення вимог п.п. 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, що виключає його винуватість.

Вважав, що у протоколі та у схемі місця ДТП, що додана до нього зафіксовано що останній не залишав транспортний засіб, його автомобіль не здійснював самостійний рух (відкат) назад, а завершував маневр у напрямку руху вперед , що спростовує факт порушення ним приписів п. 15.12 Правил дорожнього руху.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Приморського районного суду м.Одеси була постановлена 18 червня 2024 року. Копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 28.06.2024 року. З апеляційною скаргою звернувся до суду першої інстанції 03.07.2024 року.

Отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 28.06.2024 року.

Щодо суті апеляційної скарги.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові виходив з наступних доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №814281 від 16.05.2024, схеми місця ДТП від 16.05.2024, яка підписана учасниками без зауважень, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ..

Враховуючи наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 15.12 ПДР України.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, зі змісту протоколу серії ААД №814281 від 16.05.2024 року , вбачається, що 16.05.2024 року о 11.35 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Розкидайлівська №19, не вжив всіх безпечних заходів та допустив самовільний рух автомобіля (відкат) назад, в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , який перебував позаду, чим порушив п.15.12 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 15.12 ПДР, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним. .

Відповідно до пояснень наданих:

- ОСОБА_3 від 16.05.2024, яка повідомила, що 16.05.2024 рухалась на авто Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 навпроти буд. № 19 по вул. Раскидайловській де в її автомобіль , а саме у праве передне крило в`їхав автомобіль Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_1 . в судовому засіданні суду першої інстанції, що 16.05.2024 ОСОБА_1 керував засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Розкидайлівська, зі швидкістю 25 км/год. у правій смузі, яка є вулицею з одностороннім рухом та має дві смуги для руху транспортних засобів в одному напрямку руху, рухався в бік вул. Різовська. Навпроти будинку №21 по вул. Розкидайлівська, ОСОБА_1 зменшив швидкість для здійснення зупинки автомобіля та розпочав маневрування для зупинки, попередньо подавши сигнал світловим покажчиком повороту у напрямку праворуч. В цей момент водій автомобілю Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка рухалася слідом за автомобілем Mercedes-Benz Vito, намагаючись об`їхати автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не вжила заходів для зменшення швидкості транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустила зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz Vito.

Також, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №814281 від 16.05.2024 року підписаний ОСОБА_1 із незгодою, а схема місця ДТП від 16.05.2023 підписана всіма учасниками без будь яких зауважень.

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що саме порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 стало причиною та слідством дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 16.05.2024 року о 11.35 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito, державний номер НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Розкидайлівська №19, не вжив всіх безпечних заходів та допустив самовільний рух автомобіля назад, в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 , який перебував позаду., чим порушив п.15.12 ПДР України. .

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, що до притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , так як останній вважав, що в даній дорожній ситуації водієм Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_2 було допущено порушення вимог п.п. 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, що виключає його винуватість, не є слушними, так як не такі доводи не обґрунтовано належними та допустимими доказами з боку ОСОБА_1 , які могли спростувати наявні в матеріалах справи докази його винуватості. Клопотань про необхідні дослідження в судах заявлено не було.

В той же час, апеляційний суд зауважує, що порушення ПДР водієм ОСОБА_3 не є предметом даного апеляційного розгляду та можлива наявність в діях вказаного водія складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не виключає також наявність в діях ОСОБА_2 складу даного правопорушення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що у протоколі та у схемі місця ДТП, що додана до нього зафіксовано, що останній не залишав транспортний засіб, його автомобіль не здійснював самостійний рух (відкат) назад, а завершував маневр у напрямку руху вперед, є суб`єктивним судженням апелянта з яким апеляційний суд не погоджується, так як положення автомобіля належного ОСОБА_1 частково на дорозі свідчить про протилежне, крім того, ОСОБА_1 , не був позбавлений можливості ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи заявляти відповідні клопотання з метою отримання доказів в обгрунування його позиції, але ж жодних клопотань з боку ОСОБА_1 . судам не надавалось, що апеляційний суд вважає припущеннями з боку ОСОБА_1 , так як за матеріалами справи всі обставини справи судом першої інстанції були досліджені всебічно, повно і об`єктивно і зроблено вірні та законні висновки, щодо суперечливості позиції ОСОБА_1 ..

Інших переконливих доводів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган уповноважений на складання матеріалів про адміністративні правопорушення, оформлюючи матеріали ДТП, а суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП є доведеною, дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету зокрема стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 18 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 22 липня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький