Справа № 502/1379/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення,

які надійшли від

Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б)

ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , інспектора прикордонної служби 1 категорії снайпера групи інспекторів прикордонної служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно проколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 263962, складеного 14.06.2024 р. начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) майором ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 під час несення служби у прикордонному наряді «Пост спостереження» в період з 22:00 18.05.2024 по 04:00 19.05.2024 в р-ні прикордонного знаку 1405 спільно зі старшим сержантом ОСОБА_3 здійснив недбале ставлення до військової служби у період дії правового режиму воєнного стану, яке виразилось у незаконному перетині державного кордону України о 01:40 19.05.2024 3-ох громадян України, які розпочали свій рух з українського берега від п/зн 1404 через річку Дунай у напрямку Румунії, де були затримані прикордонною поліцією Румунії, тобто неналежним чином виконав вимоги абз. 9, 10 п. 10 ст. 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС України 19.10.2015 № 1261, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду воєнного стану, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На призначену дату розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надала заяву про розгляд справи про відповідне адміністративне правопорушення без її участі.

Приймаючи до уваги, що відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП не є обов`язковою, суддя враховуючи заяву такої особи, вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали на відповідність вимогам чинного законодавства, а також документи, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідності, суддя встановив наступне.

До протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка його склала додала наступні докази на підтвердження в діях особи, складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме:

-Висновок службового розслідування по факту затримання поліцейськими Румунії на румунському березі трьох громадян України, які незаконно перетнули державний кордон в районі прикордонного знаку № 1405 на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 « (тип Б); у вказаному висновку, зокрема, запропоновано скласти матеріли справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУПАП відносно інспектора прикордонної служби 1 категорії головного сержанта ОСОБА_1 за порушення вимог абзаців 9 та 10 пункту 10 статті 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 № 1261;

-Посадову інструкцію інспектора прикордонної служби 1 категорії снайпера групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 (тип Б) відділу прикордонної служби (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-Довідку від 24.06.2024 ви.х № 08/709 за підписом начальника кадрів військової частини НОМЕР_1 , на підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно проходить військову службу у відповідній військовій частині з 30.08.2018 року по теперішній час;

-Письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він під час несення служби в прикордонному наряді «прикордонний патруль» ознак порушення чи підготовки до порушення державного кордону не зафіксував.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Диспозиція ст. 172-15 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, а ч. 2 вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність за тотожне діяння, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктом цього правопорушення є лише військові службові особи, під якими згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Аналізуючи Статути ЗСУ, можна виокремити характерні ознаки, якими наділений військовий начальник: наявність підлеглих; право одноособово приймати рішення та віддавати підлеглим обов`язкові для виконання накази; право перевіряти виконання відданих наказів (розпоряджень); право вимагати від підлеглих надання оперативної та іншої інформації; право застосовувати до підлеглих заходи дисциплінарного заохочення та стягнення.

Проаналізувавши додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, зокрема, положення відповідної посадової інструкції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що з відповідних доказів не вбачається та обставина, що ОСОБА_1 за своєю посадою може бути віднесений до військових службових осіб, тобто бути суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

З огляду на цю обставину, слід дійти до висновку, що відсутність суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КупАП, виключає наявність складу відповідного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суддя зауважує, що дії/бездіяльність, що ставляться за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-18 КУпАП, об`єктом якого є порядок несення прикордонної служби, а додатковим об`єктом може виступати режим державного кордону України.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суддя не вправі самостійно змінювати правову кваліфікацію адміністративного правопорушення, зазначену у відповідному протоколі.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 172-15, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников