Провадження № 3/638/6401/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2024 року серії АБА № 105705 вбачається, що 06 серпня 2024 року о 18 год. 15 хв. в м. Харків, вул. Європейська, біля буд. 8, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Crafter н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Прагматек А-85021 н.з. НОМЕР_3 не був уважним, змінюючи напрямок руху не впевнився в безпечності, здійснив зіткнення з ТЗ КІА Forte н.з. НОМЕР_4 .В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2024 року серії АБА № 105706 вбачається, що 06 серпня 2024 року о 18 год. 15 хв. в м. Харків, вул. Європейська, біля буд. 8, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Crafter н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Прагматек А-85021 н.з. НОМЕР_3 став учасником ДТП після чого з невідомих причин залишив місце події.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, про дату час та місце повідомлявся.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Тобто, ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, правом щодо надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення не скористався.

Приймаючи до уваги, що судом вживалися заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 в судове засідання, вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії АБД № 105705 від 21 серпня 2024 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 серпня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, суд зазначає, що статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п .2.10а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується виключно прямим умислом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема пояснень ОСОБА_1 , у нього не було умислу на приховування факту ДТП або обставин її скоєння. Також пояснив, що у день скоєння ДТП не відчув удару причепу з іншим автомобілем у зв`язку з чим і не залишився на місці ДТП а поїхав далі.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-V від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму доходів громадян, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4,124, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до положень ст.ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.122-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.М. Рибальченко