Справа №: 148/1373/24
Провадження № 3/148/750/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, на утриманні має четверо неповнолітніх осіб, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 184 ч. 3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

12.04.2024 близько 20:30 години по вул. І. Кальницького в с. Печера, ОСОБА_2 розпивала алкогольний напій «Shake», чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 178 ч.1 КУпАП, після чого 23:27 год. була доставлена до Вінницької ОДЛ з діагнозом «гостре отруєння алкоголем», чим ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання та навчання своєї неповнолітньої доньки, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 178 КУпАП, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 ч. 3 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків від виховання дитини що призвело до вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

У судове засідання, призначене на 12.07.2024 особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином (а.с.27-29). Клопотань або заяв про відкладення слухання справи до суду не надала, причини неявки не повідомила.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються протягом 15 діб, але на пізніше трьох місяців з дня вчинення або виявлення (ч.3 ст. 38 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 р. (справа № 10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від кримінального правопорушення полягає, насамперед у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс про адміністративні правопорушення не містить законодавчо визначеної норми щодо повідомлення правопорушників у інший спосіб ніж судовими повістками, відповідно до ст.277-2 КУпАП, однак враховуючи запровадження функціонування модулів і підсистем, пов`язаних з існуючою Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою (ЄСІТС), що свідчить про цифровізацію та впровадження електронного судочинства, та значно прискорює обмін документами, зокрема судовими повістками, особливо в умовах воєнного стану у країні, за наявності відповідної заяви особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.9) вважаю доцільним здійснювати сповіщення такої особи про дату, час та місце розгляду справи за допомогою СМС-повідомлення, застосувавши аналогію права.

Статтею 135 КПК України передбачено, що особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійсненням виклику по телефону, телеграмою, або іншим шляхом, не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

В матеріалах справи є заявка про отримання судової повістки за допомогою SMS - повідомлення та вказаний номер мобільного телефону (а.с.13).

Враховуючи зазначене, виклик за допомогою SMS-повідомлення не суперечить ч.1 ст.135 КПК України, якою передбачено, що особа може викликатися до суду шляхом вручення повістки про виклик, надсилання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Із довідки про доставку SMS-повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 08.07.2024 було повідомлено про судове засідання призначене на 12.07.2024 (а.с.28-29).

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з огляду на викладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надала, у зв`язку з чим справа розглядається без участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП. Неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання або неповідомлення про причини неявки суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності та затягування розгляду справи.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилась у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 184 КУпАП і повинна нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Із змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 774752 від 23.04.2024, рапортами відповідальних працівників щодо отримання повідомлення про адміністративне правопорушення, поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 відібраними у присутності законного представника, випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 18.04.2024, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо особистого визнання вини, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги, а також враховано характер та ступінь тяжкості скоєного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, визнання ним своєї вини, його ставлення до вчиненого, неявка у судове засідання, майновий та сімейний стан, а тому адміністративне стягнення необхідно накласти в межах санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП у вигляді мінімального розміру штрафу, що на розсуд суду є достатнім та необхідним для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Роз`яснити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що згідно зі ч.1 ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому (їй) постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати особою, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення штрафу в строк, установлений частиною ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання/ роботи такої або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності стягується

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Повідомити ОСОБА_1 , що в разі добровільної сплати штрафу та судового збору підтверджуючі документи (платіжні документи: чеки, квитанції, платіжні доручення, тощо) повинні бути надані в обов`язковому порядку до суду.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1,184 ч. 3, 221, 268, 283, 287 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.184 ч. 3 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу (Рахунок UA 3689 9998 0313 0901 0600 0002 568, Отримувач коштів УК у Тульч.р-н./ Тульчинськ. р-н./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

У разі надходження постанови до примусового виконання, стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі ч.2 ст. 308 КУпАП, подвійний розмір штрафу в сумі 1700,00 (Однієї тисячі семиста) гривень 00 коп. та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук