П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.10.2024 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 160 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 31.07.2024 о 08:30 год. по АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю з рук у невстановленому законом місці на тротуарі, без дозвільних документів продовольчим товаром, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.160 КУпАП.

Судові засідання із розгляду справи призначалися неодноразово: 25.09.2024 та 17.10.2024.

У судове засідання призначене на 17.10.2024 правопорушниця ОСОБА_1 повторно не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.268 КУпАП, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вручено 30.09.2024.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до відповідальності, складений у її присутності (на місці). Із змісту долученого протоколу вбачається наявність даних про те, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису та від дачі пояснень, а тому другий примірник протоколу їй засобами поштового зв`язку надіслано на адресу її місця проживання - м. Львів, вул. Прокоповича, буд. 32, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор ПАТ «Укрпошта» 872).

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Втім, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 160 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Суддя вважає, що у цій справі особі, яка притягується до відповідальності, належним скеруванням повідомлення про час і місце розгляду справи, забезпечено ефективне здійснення прав, які гарантуються статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак і особа, яка притягується до відповідальності мала обов`язок у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вжиття необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. наприклад ухвалу щодо прийнятності у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Teuschler v. Germany), заява № 47636/99, від 04 жовтня 2001 року; рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвалу щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року; та рішення у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta), заява № 24197/10, пункт 44, від 17 липня 2012 року).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 знала, що стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, була повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явилася, до участі у справі захисника не залучила, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерувала, також відмовився від надання пояснень під час складання протоколу, вину та факт вчинення правопорушення не заперечили, а тому, суд розцінює таку форму поведінки як небажання скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Суддя також враховує, що чергове відкладення розгляду справи за подією, яка мала місце 31.07.2024, матиме наслідком сплив встановлених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення. Тому зволікання із розглядом справи у цьому випадку матиме наслідком уникнення особою відповідальності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, тому вважаю, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши представлені адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, дії останньої правильно кваліфіковано за даною статтею.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП,завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 160 КУпАП, торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, підтверджується даними, які містяться у протоколі серії МВ №7082 від 31.07.2024, та фототаблицями до нього.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до приписів ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з примітки до статті 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2,122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цьог Кодексу.

Чинний закон про адміністративну відповідальність не містить у собі визначення поняття малозначності, а також не розкриває основних його ознак.

Відтак слід дійти висновку, поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.

Виходячи із загальної сутності ознак малозначності у справах про адміністративні правопорушення, слід дійти висновку, що малозначними є лише (тільки) ті адміністративні правопорушення, які не становлять великої (значної) суспільної шкоди, а також унаслідок їх заподіяння, не відбувається спричинення збитків державним та/або суспільним інтересам, чи то громадян, в залежності від характеру правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також те, що внаслідок вчинення нею адміністративного правопорушення не було заподіяно шкоди державним, приватним та суспільним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, а також те, що суддею не встановлено жодних даних про її притягнення до адміністративної відповідальності раніше за вчинення аналогічних правопорушень - суддя, керуючись принципом індивідуального визначення покарання, тому вважаю, що на підставі ст.22 КУпАП слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 33, 160, 268, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через районний суд.

Суддя Кушнір Б.Б.