Справа №452/2144/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воютичі Самбірського району Львівської області, громадянина України, українця, що має середню освіту, неодруженого, дітей не маючого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)
19 червня 2024 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшли для розгляду протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та за ст.124 КУпАП, яким після автоматичного розподілу було присвоєно номери справ №452/2144/24 (провадження №3/452/1125/2024) та №452/2145/24 (провадження №3/452/1126/2024) відповідно, та які згідно постанови суду від 20 червня 2024 року було об`єднано в одне провадження під №452/2144/24 (провадження №3/452/1125/2024).
Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення та матеріалів справи судом встановлено наступне.
16 червня 2024 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом «Kawasaki ER 500», без державного реєстраційного номерного знаку, біля будинку №25 по вул. Івана Франка в с. Воютичі Самбірського району Львівської області, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, з`їхав з проїзної частини дороги та перекинув мотоцикл, при цьому ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 та п.12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
За протоколами про адміністративні правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився. Разом з ти, про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованих йому адміністративних правопорушень як у протоколах про адміністративні правопорушення, так і окремо не зазначив.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у вчинених правопорушеннях, надав відповідні пояснення по обставинах їх вчинення, підтвердив факт керування ним транспортним засобом після вживання алкогольного напою та категоричну твідмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП та в медичному закладі, у вчиненому щиро покаявся.
Крім того, винність ОСОБА_1 також підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та іншими матеріалами проведеної перевірки.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, те, що він неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, проте має дохід від виконання тимчасових робіт по найму, а також те, що він раніше протягом року не піддавався адміністративним стягненням за вчинення аналогічних правопорушень.
Щире розкаяння ОСОБА_1 суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення.
За характером вчинених правопорушень суд не вбачає обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення.
Згідно з вимогами ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адмiнiстративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним i тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
З довідки №7260/58/01-2024 від 19 червня 2024 року, наданої начальником Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, вбачається, що за відомостями «ГСЦ Посвідчення водія» інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», даних щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія не має.
За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, розмір якого визначений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з тим, що інформація про отримання ним такого права відсутня, а отже останній не наділений правом керування транспортними засобами та за визначенням, передбаченим ПДР України, він не є водієм.
На підставі викладеного, керуючись стст.36,40-1,124,130,283,284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ