Справа №581/64/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бутенко Д. В.
Номер провадження 33/816/622/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Воронець Н.Б. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 березня 2024 року, якою накладено на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. М. Вистороп, Лебединського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , із зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 , працюючого трактористом ТОВ «Беєво»,

адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік за те, що 24 січня 2024 року близько 17 год. 02 хв. в с. Беєве по вул. Шевченка, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6820» та в найближчому закладі охорони здоров`я.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 01.03.2024 та закрити провадження у справі, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що долучені докази не підтверджують керування ним транспортного засобу. Так, із відеозапису вбачається, як на узбіччі проїжджої частини дороги з непрацюючим двигуном та відкритими дверима стояв автомобіль марки «ВАЗ 2107». Після зупинки службового автомобіля, працівники поліції перевірили документи в дружини апелянта, ОСОБА_2 , тим самим визнали факт керування автомобілем, саме ОСОБА_2 .

Також, апелянт заперечує те, що під час спілкування з поліцейськими, повідомив останнім, що вживав алкогольні напої перед керуванням автомобілем. Окрім цього, працівниками поліції не зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, під час складання адміністративного матеріалу відносно апелянта, поліцейські грубо порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що через юридичну не обізнаність, 06 березня 2024 року подав апеляційну скаргу відразу до Сумського апеляційного суду, яка була йому повернута. Оскільки через хворобу, з 07.03.2024 по 13.03.2024 апелянт перебував на лікарняному, він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у відповідності до вимог чинного законодавства. Тому вважає за необхідне звернутися з клопотанням про поновлення строку.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Воронець Н.Б.які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до штампу вхідної канцелярії Липоводолинського районного суду Сумської області, 20 березня 2024року було подану апеляційну скаргу на постанову суду від 01 березня 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає юридичну необізнаність та перебування на лікарняному.

Згідност.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови суду від 01 березня 2024 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимогст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суд першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 24 січня 2024 року серії ААД № 007736;

- відеоматеріалу з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Аргумент апелянта щодо того, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ним транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє з наступних підстав.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівника поліції вбачається, як 24 січня 2024 року близько 17 год. 02 хв. в с. Беєве по вул. Шевченка, працівниками поліції із застосування проблискових маячків був зупинений автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після зупинки, коли автомобіль перебував у не рухомому стані, вбачається як особа одягнута у верхній одяг на якій була люмінесцентна стрічка, пересаджується на переднє пасажирське сидіння. Наявність такої стрічки проглядалася лише у ОСОБА_1 .

Працівники поліції виявивши за кермом ОСОБА_2 попросили останню пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль.

На заперечення ОСОБА_1 про те, що він не знаходився за кермом, працівниками поліції на місці було ознайомлено останнього зі змістом відео записаного на відео реєстратор службового автомобіля.

Після чого, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням спеціального технічного засобу, на що останній відмовився. На пропозицію проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, останній також відмовся.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, ОСОБА_1 було повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд оцінює вказані докази як належними та допустимими, які узгоджуються між собою, а тому підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності з іншими доказами, підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Надані в суді першої інстанції пояснення свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає неправдивими та направленими на сприяння ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, тому доводи апелянта про те, що за кермом транспортного засобу був не він, а дружина, є такими, що спростовуються матеріалами справи.

Окрім цього, доводи апелянта про те, що він не говорив працівниками поліції про вживання ним алкогольних напоїв перед керування автомобілем не спростовує висновки суду, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язки водія транспортного засобу, суб`єкта правовідносин це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, водій повинен виконати всі дії для його повного та беззаперечного виконання всіх вимог працівника поліції або лікаря, відмова від проходження огляду має наслідком адміністративної відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин встановлення судом факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібно.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не оголосили ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, відхиляються оскільки відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тому працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустили жодних порушень чинного законодавства.

Твердження апелянта про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАПу зв`язку зі скасуванням Липоводолинським районним судом Сумської області 02 квітня 2024 року постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, серії БАБ № 443660 від 24.01.2024 була скасована з тих підстав, що відповідачем не надано доказів, які відповідно до вимог ст. 35 Закону України « Про Національну поліцію» стали підставою для зупинення автомобіля позивачем, а саме факту порушення останнім Правил дорожнього руху, тобто не з підстав матеріального права.

Крім того, скасування судом постанови про накладення адміністративного стягнення в порядку Кодексу адміністративного судочинства Українине має преюдиційного значення для розгляду даної справи у порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, скасування Липоводолинським районним судом Сумської області02 квітня 2024 року постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №443660 від 24.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та, відповідно, наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 березня 2024 року.

Постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.