Провадження №: 3/752/7972/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участі ОСОБА_1 , захисника Бичкова О.О.,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2024 о 15-й годині у м. Києві на перетині вул. Б. Грінченка та вул. Байкової водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Infinity, державний номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи маневр повороту ліворуч з вул. Байкової, не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota, державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення вказаних автомобілів, їх механічних ушкоджень, потягло матеріальні збитки, тобто призвело настання дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Подія та склад адміністративного правопорушення, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 124131 від 06.09.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.09.2024, на якій відображені напрям руху обох транспортних засобів, місця розташування транспортних засобів після зіткнення, місце зіткнення, відповідні виміри, сталі орієнтири, розмітка пішохідного переходу та наявний опис ушкоджень обох авто;

- письмові пояснення водія ОСОБА_1 від 06.09.2024;

- письмові пояснення водія ОСОБА_2 від 06.09.2024.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 заперечив порушення ним Правил дорожнього руху, пояснив, що він добре знає це перехрестя їздить ним щодня, виїхав на перехрестя і зупинився, почав повертати ліворуч, зустрічний автомобіль не бачив взагалі, але помітив, що з вул. Байкової праворуч від нього вже засвітився світлофор. Вважає, що водій авто Toyota "таксував", бо від нього вийшла людина з валізою та міг перевищити швидкість. На перехресті на поворот ліворуч стояв третім у черзі, а на зустрічній смузі залишалися лише автомобілі, які займали першу смугу та всі повертати праворуч.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бичков О.О. заявив клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи та просив на вирішення експерта поставити питання про те, як повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до вимог Правил дорожнього руху в дорожньо-транспортній ситуації; чи мали вони технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду; чи вбачається у діях водіїв невідповідність вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходилися у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди?'

Водій ОСОБА_3 зазначив, що рухався у лівій (прим. - другій) смузі прямо на зелений сигнал світлофора, бачив як автомобіль Infinity виїхав на перехрестя та запинився для здійснення повороту ліворуч, проте одразу продовжив рух та "виїхав у нього". на переконання водія ОСОБА_2 автомобіль Infinity мав його пропустити. Попереду машин не було. сам він рухався зі швидкістю, яку оцінює у 40 км/год, перед цим пригальмував та знову набрав швидкість.

Проаналізувавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд (суддя) не вбачає підстав для призначення судової експертизи у цій справі про адміністративне правопорушення, адже вважає, що зібрані у справі докази є достатніми для установлення події та складу адміністративного правопорушення, тоді як потреба у наявності спеціальних знань не виявлена.

Також суд (суддя) враховує , що призначення експертизи у справах такої категорії не є обов`язковим в силу закону і незалежно від того, чи зміг би провести судовий експерт експертне дослідження, чи ні, сам висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду (судді), яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Так, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями обох водіїв, підтверджується, що 06.09.2024 о 15-й годині у м. Києві на перехресті вул. Байкової та вул. М. Грінченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участі названих вище транспортних засобів, при цьому водій ОСОБА_1 виконував момент повороту ліворуч, а водій ОСОБА_3 рухався у зустрічному напрямку прямо.

Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Як вбачається з матеріалів справи місце зіткнення на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди позначено працівниками поліції зі слів водіїв, жодних зауважень ця схема не містить.

Об`єктивних ознак того, що обидва водії переїжджали через перехресті не на зелений сигнал світлофора, не вбачається.

Пояснення водія ОСОБА_2 , надані на місці пригоди та під час розгляду справи в суді позитивно узгоджуються між собою.

Оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не дотримано вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху і це порушення знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Посилання сторони захисту на те, що інший водій міг рухатися з перевищенням швидкості, не спростовує склад адміністративного правопорушення та не усуває винуватість водія ОСОБА_1 , який не мав переваги у русі у цій дорожній обстановці.

Адміністративним правопорушенням (проступком), у розумінні чинного законодавства, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таке порушення тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, суд (суддя) вважає наявними подію та склад адміністративного правопорушення та, відповідно, вбачає достатніми підстави для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У силуприписів ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд (суддя), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, не вправі виходити за межі судового розгляду та установлювати винуватість інших осіб у вчинення певного правопорушення, а тому питання винуватості водія ОСОБА_4 , поряд з водієм ОСОБА_5 у межах справи про адміністративне правопорушення № 752/11456/24 не розглядається і не вирішується.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на практику Європейського суду з правлюдини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема щодо того, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Враховуючи вищевказане, з огляду на визнання винуватості вказаної особи, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції відповідної статті та з урахуванням приписів ст. 33-35 КУпАП, а також покладається судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко