Справа № 503/1583/24
Провадження №3/503/1366/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

04 липня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 305921, згідно змісту якого 04.07.2024 року о 11.30 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 скоїв у відношенні своєї дружини - ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в її образах нецензурною лайкою та її приниженні, що спричинило емоційну невпевненість в останньої, нездатність захистити себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії - протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 305921 від 04.07.2024 року (а.с.2), в якому було зазначено, що розгляд справи відбудеться 15.07.2024 року о 10 год. 00 хв. у Кодимському районному суді із проставленням останнім свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер телефону, зазначений у змісті протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2) та в його письмовому поясненні від 04.07.2024 року (а.с.8), які підписані ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо їх змісту, зокрема його контактних даних, про що свідчить відповідна довідка від 11.07.2024 року про доставку SMS. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, ч.2 ст. 268 КУпАП не визнає обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1732 КУпАП. У зв`язку з вище викладеним суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 305921 від 04.07.2024 року (а.с.2), який підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, без яких-небудь заперечень викладених в ньому обставин та із зазначенням в графі пояснень по суті порушення визнання тієї обставини, що висловлювався нецензурними словами на адресу дружини; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 04.07.2024 року (а.с.7), в яких остання повідомила, що 04.07.2024 року близько 11.30 години, коли вона поралася по господарству на подвір`ї, до місця мешкання в стані алкогольного сп`яніння повернувся її чоловік - ОСОБА_1 та почав її ображати, принижувати, висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та наніс їй удар кулаком в ділянку обличчя, при цьому даний факт бачила її сусідка « ОСОБА_3 », яка прийшла їй на допомогу, після чого її чоловік вийшов з подвір`я та пішов у невідомому напрямку; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 04.07.2024 року (а.с.8), в яких остання підтвердила ті обставини, що вона є дочкою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а 04.07.2024 року близько 12.30 години її дочці - ОСОБА_5 , яка проживає разом із нею, зателефонувала « ОСОБА_6 », яка є сусідкою її батьків - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та повідомила, що між її батьками за місцем мешкання виник конфлікт, після чого вона разом із своєю дочкою одразу пішла до місця мешкання батьків, де стала свідком того як її батько - ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу її матері - ОСОБА_2 , а також погрожував їй фізичною розправою та штовхав, після того як вона з дочкою зайшла на подвір`я її батько - ОСОБА_1 припинив вчиняти неправомірні дії відносної її матері - ОСОБА_2 та пішов до місцевого магазину; а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 04.07.2024 року (а.с.6), в яких останній визнав, що 04.07.2024 року близько 11.30 години повернувся до місцем мешкання, де його дружина - ОСОБА_2 перебувала біля будинку займаючись домашніми справами, так як знаходився в стані алкогольного сп`яніння почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхнув її, в цей час до будинку прийшла його дочка - ОСОБА_4 , яка почала його заспокоювати, після чого Він вийшов з подвір`я та пішов до місцевого магазину.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єкти по відношенню до яких можливе вчинення домашнього насильства визначені спеціальним законом - Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Крім того, відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини - воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 1732 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко