Справа № 165/2576/24 Провадження №33/802/660/24 Головуючий у 1 інстанції:Ушаков М. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Свередюк Ю.А., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24 травня 2024 року о 19:51 год. по вул. Генерала Шухевича біля буд.3 в м. Нововолинську передав право керування автомобілем марки "Фольксваген Бора", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9г ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_3 не повідомив ОСОБА_1 , що був в стані алкогольного сп`яніння, а так як останній сам вживав алкоголь то він не міг розпізнати ознаки сп`яніння в ОСОБА_3 .. Зазначає на те, що ОСОБА_1 не був водієм та не здійснював керування автомобілем, а передав право іншій особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, то в даному випадку суддя безпідставно застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримала апеляцію у повному обсязі та просила скасувати постанову судді і закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773501 від 24.05.2024 (а.с.1);

- рапортом (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4);

- відеофайлами (а.с.9).

Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 зазначає, що саме він є власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно положень п.2.9. «г» Правил дорожнього руху водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частина 1 статті 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскаржуваній постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повному обсязі врахував вимоги закону.

Так, санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв та інших осіб.

Зокрема, для водіїв передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії "водій" керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Тому ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії "інші особи", стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП лише штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки за встановлених обставин ОСОБА_1 не був водієм та не здійснював керування транспортним засобом, а передав право керування іншій особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, то в даному випадку суддя безпідставно визначив ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

З урахуванням наведеного, постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 необхідно змінити, виключивши накладене на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В решті постанову судді слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Свередюк Ю.А. задовольнити частково.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Виключити з постанови накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов