ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3358/24

Номер провадження 3/495/1740/2024

08 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

за участю:

прокурора Чернова В.С.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Назарова І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Островне, Арцизький район, Одеська область, громадянина України, місце роботи та посада: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровськтеплоенерго», директор, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який 15.04.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено для розгляду суддю Шевчук Ю.В.

Разом з цим, 15.04.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який 15.04.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено для розгляду суддю Шевчук Ю.В.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2024 матеріали адміністративної справи № 495/3358/24 (провадження 3/495/1740/2024) та № 495/3361/24 (провадження 3/495/1741/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. 27.09.2024 звернулася до голови суду з листом, у якому вказано, що з 30 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року вона перебуватиме у відпустці у зв`язку з перебуванням на учбовій екзаменаційній сесії, тому з метою недопущення порушення строків розгляду справи № 495/3358/24 вважає за необхідне передати справу для повторного розподілу між суддями.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 560 від 30.09.2024 по вказаній адміністративній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням судді Шевчук Ю.В. у відпустці у зв`язку з перебуванням на учбовій екзаменаційній сесії та з метою недопущення порушення строків розгляду справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 справа була передана на розгляд судді Анісімової Н.Д.

Згідно з протоколом 799/2024 від 11.04.2024 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «а» п. а ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 17.02.2024, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, відповідно до протоколу № 800/2024 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «а» п. а ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року N? 1700-VII «Про запобігання корупції») (далі - Закон), суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 17.02.2024, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІ Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що на період дії військового стану декларації відмінили, але йому ніхто не повідомив про необхідність їх подачі. Пояснив також, що декларації за 2022-2023 роки не відрізняються від попередніх років, відповідно змін у матеріальному стані не відбулося.

Захисник Назаров І.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечував щодо визнання останнього винним у скоєні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. У власних запереченнях посилався, зокрема на те, що документи, що містяться у матеріалах справи не є завіреними належним чином, порушенні строки складання протоколу у відповідності до ст. 254 КУпАП, провадження просив закрити.

Прокурор обставини викладені у протоколах про вчинення адміністративних корупційних правопорушень підтвердив, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-6 КУпАП, ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 02.09.2015 про утворення Національної поліції України, Кабінет Міністрів України постановив утворити Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Згідно з наказом Національної поліції України № 1077 від 23.10.2019 про затвердження Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України затверджено Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 розділу ІІ Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України затвердженого наказом Національної поліції України від 23.10.2019 № 1077, завданням Департаменту стратегічних розслідувань є протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Пунктом 27 частини розділу ІІІ до функцій Департаменту стратегічних розслідувань входить здійснення складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направлення їх до суду в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що 26.12.2014 між Білгород-Дністровською міською радою та ОСОБА_1 було укладено контракт № 1, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго».

19.06.2018 було укладено додаткову угоду № 7 до контракту №1 від 26.12.2014 з керівником КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» ОСОБА_1 , згідно якої термін дії контракту викладено з 01.01.2015 до 31.12.2025 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» є Білгород-Дністровська міська рада, тобто орган місцевого самоврядування.

Згідно Статуту КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 1102-VII від 07.12.2023, визначено, що підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в банківських установах, штампи та інші атрибути юридичної особи.

Таким чином, за вищевказаними ознаками, комунальне підприємство «Білгород-Дністровськтеплоенерго» - є юридичною особою публічного права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.

Таким чином, директор КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, та на нього поширюється дія цього Закону, і вона зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 45 вказаного Закону.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 451/2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023, №3057-IX від 02.05.2023, №3275-IX від 27.07.2023, №3429-IX від 08.11.2023, №3564-IX від 06.02.2024, №3684-IX від 08.05.2024, № 3891-ІХ від 23.07.2024 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 10.11.2024 (на момент розгляду справи).

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-1X установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Водночас установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становив до 31.01.2024 включно.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 рік 17.02.2024 о 10:49.

Також із публічної частини Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік 17.02.2024 о 10:57.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 17.02.2024 о 10:49 та 10:57 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулі 2021, 2022 роки, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено, що ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини першої статті 45 Закону та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону, подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021 рік, лише 17.02.2024 о 10:49 годині, а за 2022 рік 17.02.2024 о 10:57 годині, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити відсутність адміністративних правопорушень, у зв`язку з яким складено протоколи № 799/2024 від 11.04.2024 та № 800/2024 від 11.04.2024, чи встановити відсутність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або ж встановити інші обставини, які б свідчили на користь ОСОБА_1 , подано не було.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Натомість, особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надано суду підтвердження (обґрунтування) поважності несвоєчасної подачі 17.02.2024 на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну за 2021, 2022, роки), а вина ОСОБА_1 у вчиненні двох адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами із адміністративних матеріалів № 799/2024, № 800/2024.

Заперечення ОСОБА_1 розцінюються як незаборонена позиція захисту власних інтересів, але до уваги не беруться, оскільки вони спростовані сукупністю зазначених вище узгоджених між собою, точних, а тому й правдивих і надійних доказів того, що ОСОБА_1 несвоєчасно без поважних причин подав 17.02.2024 на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну за 2021, 2022 роки), чим скоїв адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Доводи захисника про закриття справи, з підстав порушення строків складання протоколу, судом не приймаються, так як наведені захисником твердження не є обставинами, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обтяжуючої відповідальності за адміністративні правопорушення обставини.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Разом з тим, у КУпАП не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) «малозначність» означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам безпосередньо громадянам.

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23.02.2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) з метою забезпечення виконання рішення ЄСПЛ у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини. Рішення ЄСПЛ є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції. Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Так, приймаючи рішення по справі, враховуються правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), де Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зміни майнового стану не зафіксовані у деклараціях у порівнянні з попередніми роками), дані про особу порушника (до адміністративної відповідальності раніше не притягувався), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, оскільки діяння вчинене ним, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Отже, враховуючи наведені обставини та відсутність великої суспільної небезпеки, що не завдала значних збитків державним чи суспільним інтересам у даному конкретному випадку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю вчиненого ним діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, 172-6, 247, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Суддя Н.Д. Анісімова