П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/884/24

провадження №3/485/495/24

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, стрільця-номера обслуги відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.3 ст.172-20 КУпАП,

установила:

Судом доведено, що 15 квітня 2024 близько 19:01 в м.Снігурівка Миколаївської області по вул.Жовтнева, 120 ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA днз НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, неприроднє почервоніння обличчя. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водій відмовився. ОСОБА_1 погодився пройти освідування у найближчому медичному закладі. У найближчому медичному закладі водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Дане правопорушення водій вчинив повторно протягом року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, 15 квітня 2024 близько 19:01 в м.Снігурівка Миколаївської області по вул.Жовтнева, 120 ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA днз НОМЕР_3 не маючи права керування таким транспортним засобом, тобто без посвідчення водія та вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, повторно протягом року.

Окрім того, 15 квітня 2024 року близько 20:00 у м.Снігурівка Миколаївської області, військовослужбовець матрос ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 7 ст.4 Розділу І Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як відмова військовослужбовцями від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

За кваліфікації дій правопорушника за трьома статтями КУпАП до суду надійшли окремі протоколи та заведено три адміністративні провадження за №485/884/24, №485/885/24 та №485/919/24.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки вищевказані протоколи складені відносно однієї і тієї ж особи, одночасно розглядаються судом, відтак вважаю за доцільне адміністративні справи щодо ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний номер.

Під час судового засідання ОСОБА_1 суду пояснив, що вину визнає лише щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. Щодо протоколу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП зазначив, що у нього був «перегар», тому його позбавили права керування, на прохання відвезти його до Миколаєва для проходження медичного огляду та експертизи на стан алкогольного сп`яніння йому відмовили.

ОСОБА_1 в останнє судове засідання призначене на 09.07.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п.41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.

Доказів поважності своєї неявки в судове засідання ОСОБА_1 не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.3 ст.172-20 КУпАП повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №480320 та ААД №480319 від 15.04.2024, №ОДМ/385 від 16.04.2024;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.04.2024, у якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Зазначено, що ОСОБА_1 наполягає на проведені медичного огляду у Миколаївському наркодиспансері;

- копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.11.2023;

- копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.01.2024;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №857051 від 15.04.2024;

- копією постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.01.2024;

- даними акту огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів від 15.04.2024, у якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

- даними медичного огляду лікаря-нарколога №35 від 15.04.2024, згідно якого ОСОБА_1 від проведення медичного огляду у Снігурівській МЛ відмовився;

- даними службової характеристики щодо ОСОБА_1 , згідно якої останній характеризується незадовільно, займаній посаді не відповідає;

- даними медичної характеристики щодо ОСОБА_1 ;

- даними довідки ВЛК №1248 від 30.04.2024;

- даними відео-файлів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, що передбачені ч.3 ст.130, ч.5 ст.126, ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5 ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною другою, третьою та четвертою цієї статті.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.1 а ПДР України встановлено заборону, зокрема керувати транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Доказів того, що автомобіль OPEL OMEGA днз НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобіль належить ОСОБА_2 , тому суд не вбачає за можливе застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Щодо конфіскації транспортного засобу, приходжу до таких висновків. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України (ч. 1 ст. 29 КУпАП). Доказів того, що автомобіль OPEL OMEGA днз НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобіль належить ОСОБА_2 .Оскільки ж санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає можливість конфіскації лише транспортного засобу, який перебуває у власності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що у свою чергу кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 29 КУпАП, до ОСОБА_1 відповідне стягнення застосоване не може бути.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Згідно із ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний непорушно додержуватися вимог Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.

Зі змісту наказу Управління охорони здоров`я Миколаївської обласної державної адміністрації №691-Л від 21.12.2023, КНП «Снігурівська міська лікарня» віднесена до Переліку закладів охорони здоров`я Миколаївської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення факту вживання алкоголю, наркотиків чи інших психоактивних речовин та стану сп`яніння.

Згідно довідки старшого дільничного офіцера поліції СП ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, за даними бази ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 04.12.2020, категорія В, С.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив три адміністративні правопорушення, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КупАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої ч.3 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною, та встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, ч.5 ст. 126, ч.3 ст.130, ч.3 ст.172-20, ст.280, 283-284 КУпАП,

постановила:

Об`єднати в одне провадження справи №485/884/24, №485/885/24 та №485/919/24 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.3 ст.172-20 КУпАП, присвоївши єдиний номер №485/884/24 (провадження №3/485/495/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130, ч.5 ст.126, ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ч.3 ст.130 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу;

-за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років;

-за ч.3 ст.172-20 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 к.).

На підставі ст.36 КУпАП вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,таким, до якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) судовий збір в сумі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: Миколаїв.ГУК /Микол.обл./ 21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0014001; Код класифікації доходів бюджету 21081300).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П. Бодрова