Справа № 642/4952/24
Провадження 3/642/1577/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р. суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Глухів, Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова 21.08.2024р. надійшов матеріал про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого, 15 серпня 2024 року приблизно о 20 год. 50 хв. в м. Харкові, на вул. Волонтерська, в районі буд. 70А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нечітка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився у встановленому законом порядку.

Відповідальність за дане діяння передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, до Ленінського районного суду м. Харкова 23.08.2024р. надійшов матеріал про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого, 15 серпня 2024 року приблизно о 20 год. 50 хв. в м. Харкові, на вул. Волонтерська, в районі буд. 70А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не був уважний та здійснив зіткнення з автомобілем «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Відповідальність за дане діяння передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2024р. справу за номером №642/4952/24 (провадження №3/642/1577/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справу за номером №642/5025/24 (провадження №3/642/1602/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження.

29.08.2024р. представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Давидов В.О. подав клопотання до суду про ознайомлення з матеріалами справи та в цей день був ознайомлений з матеріалами справи.

03.09.2024р. адвокат Давидов В.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було призначено на 05.09.2024р. о 16:30 год. на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Судове засідання було відкладено на 10.10.2024р. на 15:00 год.

В судовому засіданні 10.10.2024р. водій ОСОБА_1 просив розглядати справу у відсутності свого адвоката, зазначивши про закінчення повноважень останнього. ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що у зв`язку з трагічною ситуацією пов`язаною зі смертю свого підлеглого, а також річницею смерті батька він на протязі 14-15 серпня 2024р. вживав алкогольні напої, хоча тривалий час їх не вживав. 15 серпня 2024р. приблизно о 20 год. він вийшов з магазину, де купив алкоголь сів в машину, де слухав музику, спілкувався по телефону та вживав алкоголь. В цей час до нього підійшла його колишня дружина ОСОБА_2 , з якою він проживає у цивільному шлюбі, якій він зазначив, що скоро прийде додому. Він нікуди не їхав , а вийшов з авто, щоб справити фізіологічні потреби, залишивши ключ запалення в машині. В подальшому ОСОБА_2 вийшла з будинку щоб забрати його додому. Дверцята машини були відкриті ОСОБА_2 не сідаючи до автомобілю хотіла витягнути ключі запалювання з замку, але не маючи навичок водіння, мабуть провернула ключ та переключила передачу, машина завелась і почала рухатися вперед, в бік припаркованих машин до яких було 3-4 метри. Він висловився в бік колишньої дружини, яка повернулась і пішла. Він почав наздоганяти машину, але зіткнення сталося, приблизно через 2-3 сек. Мабуть ОСОБА_2 не чула як машина зіткнулася з іншою припаркованою машиною і після чого з будинку не виходила, при складанні матеріалів присутньою не була. Він сів в машину та заглушив двигун. В подальшому вийшов потерпілий, він ОСОБА_1 був в неадекватному стані і була викликана поліція, по приїзду якої він повідомив, що прогрівав двигун, а машина покотилась. Потерпілий зазначав поліцейським, що ДТП скоєне невідомим чоловіком. Він не керував авто, але частково винний в тому, що не прийняв всіх заходів для забезпечення безпекового паркування автомобіля, оскільки припаркувавши його за чотири доби до ДТП, залишив важіль управління на швидкості, не застосувавши ручне гальмо. Він запускав двигун, щоб зарядити акумулятор, але це було приблизно за дві години до ДТП. Він не говорив поліцейським, що знаходився за кермом, а зазначав, що машина катилась і не зазначав, що рух машини був спричинений його колишньою дружиною.

Свідок ОСОБА_2 показала, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком, з яким вона проживає у цивільному шлюбі. 15 серпня 2024р. вдень вона спілкувалась по телефону з ОСОБА_1 та зрозуміла, що той на підпитку, хоча останній не вживав алкоголь приблизно пів року. Повертаючись в цей день додому приблизно о 20:00 год. вона побачила ОСОБА_1 в машині та запропонувала зайти додому, на що останній повідомив, що прийде пізніше. Приблизно через годину вона вийшла з будинку та побачивши відкриту машину та колишнього чоловіка, який неподалік палив, вирішила закрити машину, поки ОСОБА_1 її не бачить. Ключі знаходились в замку запалення і вона наклонившись спробувала їх витягнути, але можливо їх крутнула, машина смикнулась, завелась та покотилася. Важіль швидкості вона не перемикала, як це трапилось не знає, вона не має навичок керування автомобілем та водійського посвідчення. ОСОБА_1 почав на неї нецензурно лаятись, тому вона розвернулась та пішла додому, попереду були припарковані автомобілі приблизно за два метри, яких вона не бачила оскільки було темно. Вона не знає, що було після того як машина покотилася, оскільки повернулась в бік дому і звук удару не чула. Вона перебувала вдома і не виходила, при складанні матеріалів поліцією присутньою не була.

В судовому засідання другий учасник ДТП ОСОБА_3 не з`явився, надав письмові пояснення, про те, що був присутній лише при складанні матеріалів, тому не може стверджувати, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, який спричинив ДТП. До ОСОБА_1 матеріальних та інших претензій не має.

У зв`язку з зазначеним, суд був позбавлений можливості опитати зазначеного свідка попередивши його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Суд критично оцінює покази свідка, оскільки ОСОБА_2 є співмешканкою ОСОБА_1 , а також колишньою дружиною, а її покази що після того, як вона повернула ключ і автомобіль поїхав, вона розвернулась і їй було нецікаво куди поїхала машина, а також те, що вона не чула звук від удару двох автомобілів, які знаходилися на невеликій відстані, є нелогічними та викликають обґрунтовані сумніви.

Також, 14.10.2024р. на адресу суду надійшла заява адвоката Давидова В.О. про припинення надання правничої допомоги ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши водія ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.15 КУпАП визначено, щовійськовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із дослідженого відеозапису події та не спростовується матеріалами справи, ОСОБА_1 зазначає о 21:12 год., що вживав алкогольні напої та «стукнув машину». Потім о 21:20 год. ОСОБА_1 зазначає співробітникам патрульної поліції, що «можу поїхати», далі о 21:21 год. інший поліцейський ставить питання «Ви будете дутися на місці зупинки? Надам драгер, трубку і треба буде в неї продутися, готові?», відповідь «ні». Наступне питання «Ви хочете в заклад охорони здоров`я проїхати?», ОСОБА_1 надає чітку відповідь «ні».

Тобто, під час огляду відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 двічи відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, передбаченому законодавством, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, а саме о 21:18 та 21:21 год. Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 правові наслідки такої відмови. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.

Крім того, суд звертає увагу, що на дослідженому відеозаписі, о 21:50 год. ОСОБА_1 проявляє агресію в бік потерпілого в ДТП, ОСОБА_3 , а саме б`є його по обличчю, після чого співробітниками поліції було застосовано застосовано кайданки відносно ОСОБА_1 . Після чого, о 22:05 год. ОСОБА_1 вже проявляє агресію в бік поліцейських, в тому числі нецунзурною лайкою, з вимогою зняти з нього кайданки.

Посилання ОСОБА_1 , що потерпілий зазначав поліцейським, що ДТП скоєно невідомим чоловіком спростовується відеозаписом з бодікамер поліцейським.

Відповідно до п. 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналізуючи зазначені норми Інструкції, суд приходить до висновку, що в даному випадку працівники поліції діяли в межах цієї Інструкції та посадових обов`язків, склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення, вбачаючи в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України.

Складені уповноваженими особами протоколи відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст.256 КУпАП. Права особи, що притягується до адміністративноївідповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були роз`яснені працівниками поліції, що зафіксовано на відеозапису о 22:43 год.

Вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів: протоколами про адміністративне правопорушення АБА №103257 від 15.08.2024р. та АБА №103256 від 15.08.2024р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписами події на DVD-дисках, рапортом працівника поліції, поясненнями потерпілого ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, а саме за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, то відповідно до ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП, як більш серйозного правопорушення.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП України передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рікі на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно довідки УПП в Харківській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_4 .

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

ДТП сталося внаслідок не виконання водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3.Б Правил дорожнього руху України, а також, в його діях є порушення п.п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, згідно ст. 17 КУпАП, судом не встановлено, строк притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст.35 КУпАП не встановлено.

За таких обставин, на ОСОБА_1 необхідно накласти наступні стягнення: за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 850 грн.; - за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що дорівнює 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Оцінюючи докази наявні у справі в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, ступінь його вини, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, як такого, що буде достатнім для виправленням правопорушника.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним і тим самим органом, стягнення покладається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення із вчинених.

Більш тяжким адміністративним правопорушенням є ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору його звільнити, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Керуючись ст.ст. 33, 40, 268, 283, 284, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Г. Проценко