ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа № 553/794/24
Провадження № 3/553/422/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Рябоконя Є.О., захисників особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09.07.2023 о 04 год 07 хв. по вул. Головка, 14/11 у м. Полтаві, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Відмова від проходження огляду фіксувалась із застосуванням технічних засобів відеозапису, згідно з постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 та ст. 266 КУпАП без залучення свідків.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не прибула, залучивши до участі у справі захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 викликався в судові засідання за повідомленою ним адресою в с. Зінці, вказати інші засоби зв`язку останній відмовився, повістки про виклик до суду повернулись на адресу суду без вручення з відмітками поштового відділення про відсутність адресата.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_3 був достовірно обізнаний про скерування протоколу на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави та здійснення судового провадження у його справі, залучив для свого захисту двох адвокатів, які присутні в судовому засіданні, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності за участі його захисників на підставі наявних у справі матеріалів.

В судовому засіданні захисники Волков Д.В. та Корольов І.М. прохали закрити провадження у справі за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 наголосив про відсутність у поліцейських підстав для зупинки транспортного засобу, не повідомлення водію виявлених у нього ознак сп`яніння, не надання органом поліції доказів того, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_2 в суді прохав врахувати, що приєднані до протоколу матеріали складені не у відношенні ОСОБА_3 , а у відношенні ОСОБА_4 , довідка про не притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП містить недостовірну інформацію, оскільки в лютому 2024 року стосовно останнього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Сам протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за подіями липня 2023 року складений лише в березні 2024 року, тобто через сім місяців і з матеріалів справи не вбачається у який спосіб органом поліції 08.03.2024 було встановлено особу ОСОБА_3 та ідентифіковано як особу, яка керувала транспортним засобом 09.07.2023.

З`ясувавши позицію сторони захисту, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд зазначає про наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно із протоколом серії ААД № 629308 ОСОБА_3 поставлено за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, й відповідно порушення п.2.5 ПДР України.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Згідно із вимогами ст. 266 КУпАП, особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів справи та відомостей з відкритих джерел, що містяться на сайті судової влади, 18.07.2023 на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави надійшла справа № 553/1847/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка була передана до провадження судді Москаленко В.В.

Згідно із складеним у відношенні ОСОБА_5 протоколом серії ААД № 045315 від 09.07.2023, 09.07.2023 о 04:07 год, в м. Полтаві, по вул. Головка, 14/11 водій керував транспортним засобом Volksfagen Sefta, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду водій відмовився.

В ході розгляду цієї справи ОСОБА_4 , особа, якого була встановлена паспортом, зазначив, що не керував транспортним засобом та не був присутнім під час провадження у справі поліцейськими.

Під час дослідження відеозапису суддею було встановлено, що дійсно протокол було складено у відношенні іншої особи, яка пред`явила документи на ім`я ОСОБА_4 . Сам ОСОБА_4 відмовився надати суду пояснення щодо особи, яка надала документи на його ім`я.

За наслідками розгляду справи № 553/1847/23, постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2024 матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні ОСОБА_4 були повернуті до Управління патрульної поліції в Полтавській області для належного оформлення, зокрема, для встановлення особи, яка видавала себе за ОСОБА_4 .

Згідно із рапортом працівника поліції від 08.03.2024, в ході доопрацювання матеріалів за протоколом ААД № 045315 були встановлені відомості про особу, яка видавала себе за ОСОБА_4 , якою виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та цього ж дня складено у відношенні останнього протокол серії ААД № 629308 за вчинення 09.07.2023 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД № 629308 від 08.03.2024 та запису відеофіксації, останній було складено у відношенні ОСОБА_3 , особу якого встановлено паспортом НОМЕР_2 .

При цьому очевидним є те, що на двох наданих суду відеозаписах від 08.03.2024 та 09.07.2023 зафіксована одна і та ж особа, а саме ОСОБА_3 , який 09.07.2023 надав документи на ім`я ОСОБА_4 .

Так, під час зупинки транспортного засобу 09.07.2023 водій надав працівнику поліції документи на ім`я ОСОБА_4 , на запитання поліцейського ствердив, що це саме він і не заперечував цього ні під час спілкування, ні під час складання та оголошення протоколу.

В даному випадку дії ОСОБА_3 не можуть враховуватись як помилкові, а розцінюються судом як такі, що направлені на ухилення від можливого адміністративного стягнення.

За таких обставин, посилання сторони захисту на складання протоколу поза строками, визначеними ст. 254 КУпАП та наявність у справі, що розглядається, направлення на огляд на ім`я ОСОБА_4 суд не бере до уваги.

При цьому протокол у відношенні ОСОБА_3 було складено, згідно із рапортом, у день його виявлення та встановлення особи, а не зазначення у рапорті обставин, за яких було ідентифіковано особу, саме по собі не є підставою для звільнення від відповідальності.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що ОСОБА_3 09.07.2023 керував транспортним засобом у м. Полтаві та відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Винуватість ОСОБА_3 об`єктивно підтверджується наступними доказами, які є логічно узгодженими між собою та без суперечностей, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд, рапортом, довідкою про отримання посвідчення водія, постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.01.2024, записом відеофіксації порушення.

При цьому згідно із дослідженими записами відеофіксації безпосередньо після зупинки транспортного засобу на місці водія знаходився ОСОБА_3 , який надав документи на ім`я ОСОБА_4 та не заперечував факту керування. В подальшому водію було повідомлено причини зупинки щодо об`їзду перешкоди без сигналу, що останній також не заперечував, звинувачуючи дорожні служби, підстави проходження огляду на стан сп`яніння, оголошено виявлені ознаки. Від проходження огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я водій відмовився, останньому були роз`яснені наслідки такої відмови у виді складання протоколу.

Посилання сторони захисту на викладену УПП в довідці про не притягнення ОСОБА_3 до відповідальності протягом року недостовірну інформацію та складення у відношенні нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП в лютому місяці 2024 року на увагу не заслуговують. Враховуючи, що жодних відомостей про повторне вчинення ОСОБА_3 протягом року, тобто в період липня 2022 липня 2023 років правопорушення за ст.130 КУпАП суду не надано, складання відносно нього протоколу у лютому 2024 року щодо порушення вимог п.2.5 ПДР 14.02.2024, в даному випадку на кваліфікацію дії особи винного у цій справі не впливає.

Також суд критично ставиться до тверджень сторони захисту про не підтвердження факту керування та можливість обміну особами, які знаходились в автомобілі місцями, враховуючи, що поліцейський підійшов до дверцят водія через декілька секунд після зупинки автомобіля, а можливість обміну місцями під час руху автомобіля є малоймовірна з урахуванням обставин справи.

Таким чином вимог п.2.5 ПДР України водій ОСОБА_3 не дотримався, йому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, від чого останній відмовився, а від так дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заперечення сторони захисту свого підтвердження не знайшли та спростовуються зібраними доказами. Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що наголошувалось стороною захисту в ході розгляду справи, судом також не встановлено.

На підставі досліджених доказів суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_3 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 605,60 грн судового збору (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих