Справа № 157/92/23
Провадження № 3/162/2/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, що надійшла із Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.01.2023 року серії АДД №331402 ОСОБА_2 цього дня о 13 год 01 хв на автодорозі сполученням сел. Любешів с. Залізниця керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя та різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі категорично відмовився. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_2 інкримінується порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Від ОСОБА_2 15.03.2023 року надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, а саме поліцейський не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, на місці огляду були відсутні два свідки. Також із відеозапису вбачається, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023 року не складалось о 13 год 10 хв, як про це вказано у даному документі. Відповідно до відеозапису поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у Любешівській ЦРЛ, однак у направленні зазначений інший заклад охорони здоров`я «Камінь-Каширська ЦРЛ». Особу правопорушника встановлено на підставі паспорту АЮ11536, якого він надавав працівникам поліції, натомість було пред`явлене посвідчення водія, а його особу встановлено по обліках ІТС ІПНП. Вказане направлення не є належним і допустимим доказом, оскільки закладу охорони здоров`я «Камінь-Каширська ЦРЛ» не існує, є комунальне некомерційне підприємство «Камінь-Каширська ЦРЛ». Найближчим закладом охорони здоров`я до автодороги Любешів-Залізниця є комунальне підприємство «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради. Крім цього, рік складання даного документа 2022 не відповідає дійсності. В порушення п.10 розділу 2 Інструкції поліцейські склали лише один примірник акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а на відеозаписі відсутній процес його складання, тому він є неналежним та недопустимим доказом. Крім цього, поліцейські не мали права проводити його огляд на стан сп`яніння і відповідно всі їх дії є недійсними в силу абз.9 ст.266-1 КУпАП. Також протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, оскільки неправильно вказано місце складання протоколу (автодороги сполученням Любешів Залізниця не існує, вона не є населеним пунктом чи географічною точкою), особу встановлено на підставі паспорта, який поліцейські не бачили, відсутні підстави зупинки транспортного засобу. Та докази керуванням транспортним засобом, який зазначений у протоколі. Також його права були зачитані після складення адміністративного протоколу, у якому наявні виправлення у році його складання та розгляду справи, копія протоколу ОСОБА_1 не направлялась, що позбавило його права на ефективний захист. З протоколу та доданих до нього матеріалів неможливо встановити фактичні дані, які вказують на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Постановою судді від 18.04.2023 року провадження у справі було зупинено до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, та поновлено постановою судді від 30.10.2024 року.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

З огляду на вказане, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Об`єктивно вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АДД №331402 від 01.01.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2023 року, відео- та іншими матеріалами справи.

Щодо доводів, викладених у клопотанні ОСОБА_1 про закриття провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Частиною 2 ст.266 КУпАП встановлено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, що підтверджується матеріалами відеофіксації правопорушення.

При цьому, ОСОБА_3 безпосередньо вказував, що вживав алкогольні напої в той день.

Також ОСОБА_1 було роз`яснено його права та повідомлено, що відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи про те, що у вказаний у направленні час документ не складався, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така відмова була зафіксована у встановленому законом порядку з дотриманням вимог Інструкції №1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП, присутність двох свідків при безперервній відеофіксації не вимагається.

Не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 зазначення у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції іншого закладу охорони здоров`я, ніж йому озвучували працівники поліції, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, при цьому останній ухилявся від відповіді.

У даному проваджені ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме як особа, яка керувала транспортним засобом, а тому необхідно керуватися приписами ст. 266 КУпАП, а не ст. 266-1 КУпАП, яка регулює порядок проходження огляду на стан сп`яніння військовослужбовців та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту та в заборонених законом інших місцях. Докази, які би вказували на перебування ОСОБА_3 при виконанні службових обов`язків, суду не надані, при цьому, він керував цивільним транспортним засобом. З огляду на вказане, ст. 266-1 КУпАП, на яку він посилається, не підлягає до застосуванню, оскільки вказаний припис не стосується спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Інші доводи, викладені у клопотанні ОСОБА_1 не спростовують факту його керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та, на думку суду, фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, що кореспондується з позиціями КЦС ВС у постановах від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).

За таких обставин, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення..

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 01.01.2023 року, і на час розгляду справи щодо нього в суді пройшло більше 1 року, тому згідно з п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дана справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 38, 283, 284 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ