Справа №443/2098/24
Провадження №3/443/942/24
ПОСТАНОВА

іменем України

25 листопада 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце перебування: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , номер обслуги ІНФОРМАЦІЯ_4,

за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 11.11.2024 близько 16 год 30 хв перебував на території військової частини НОМЕР_1 в районі виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він також зазначив про визнання вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, в повному обсязі та щире розкаяння.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, зваживши на позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням є дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті (зокрема, відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, доведена:

протоколом НОМЕР_1 №97 про військове адміністративне правопорушення від 11.11.2024, згідно з яким ОСОБА_1 11.11.2024 близько 16 год 30 хв перебував на території військової частини НОМЕР_1 в районі виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4-7);

актом від 11.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному пункті військової частини (а.с.8);

витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №7 від 13.12.2023, згідно з яким старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 11.12.2023 №63-РС, на посаду водія-електрика відділення управління взводу управління зенітної кулеметної роти, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.12.2023 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення і вважати таким, що з грудня 2023, справи та посаду водія-електрика з відділення управління взводу управління ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 грн на місяць, шпк «солдат» (а.с.12);

рапортом командира ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.11.2024, яким доведено до відома командира військової частини НОМЕР_1 виявлення 11.11.2024 близько 16:30 на території зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , який перебував у нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим вчинив військове правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Правопорушник відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному пункті військової частини НОМЕР_2 (а.с.11);

пояснювальними записками до протоколу, якими повідомлено командира в/ч НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду у розташуванні ІНФОРМАЦІЯ_5 в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: різкий характерний запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода; погана вимова слів, беззмістовна, нерозбірлива розмова; втрата послідовності мислення; зниження швидкості реакції та концентрації уваги (а.с.9, 10).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справах про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Безпосередньо досліджені та оцінені судом зазначені вище докази є достатніми і повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дії, передбаченої частиною 1 статті 172-20 КУпАП (відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду), тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 172-20 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире розкаяння винного; відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 172-20 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів