Справа 350/798/24
Номер провадження 3/350/276/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи :

ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин:

28 квітня 2024 року о 17 год. 12 хв. у смт. Брошнів-Осада вул.І.Франка, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоч про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Повторно через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи тим, що перебуває на медичній реабілітації. Слід зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи фактом перебування на лікуванні, однак докази на підтвердження про перебування на лікуванні подав в канцелярію суду тільки один раз - 21.06.2024, і то тільки копію довідки, яку видав лікар невропатолог.

Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи приходить до висновку про його необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання. Судом вже неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд розцінює це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому суд зазначає, що у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу на недопустимість затягування розгляду справи з необґрунтованих причин, які можуть бути розцінені судом, як безпідставні та наслідком розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на наведене, з метою забезпечення права сторін на справедливий і неупереджений розгляд справи в розумні строки, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності про відкладення розгляду справи, оскільки жодних поважних причин для відкладення розгляду ОСОБА_1 не надав.

В матеріалах справи наявне підтвердження, щодо повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути в судове засідання, тому суд приходить до переконання, що його неявка в судове засідання, направлена на затягування розгляду справи, з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності останнього. Крім того, при розгляді справ за ч.5 ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП, доводиться такими дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №585050 від 28.04.2024 (а.с.1), який за своєю суттю є основоположним документом, на підставі якого особу можна притягнути до адміністративної відповідальності, в якому, окрім іншого, зазначено відомості про посадову особу, яка склала протокол та особу, відносно якої він складений, суть вчиненого водієм адміністративного правопорушення та стаття, якою воно регламентоване;

- актом відсторонення особи від керування транспортним засобом (а.с.2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.06.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с. 3);

- рапортом інспектора СРПП Калуського ВП, який за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій. Однак враховуючи, що дані рапорту узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, суд вважає такий рапорт належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1

- відеозаписом, що міститься на багатофункціональному цифровому «DVD-RW» диску, на якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення, а також, що поліцейським процедура зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 проведена з дотриманням вимог законодавства.

ІV. Застосовані норми права та оцінка суду:

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №585050 від 28.04.2024 (а.с.1) ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху.

Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, які є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб прийти до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.5 ст.126КУпАП, оскільки як встановив суд, він повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Обставин, що згідно із ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Обставин, що згідно із ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом також не встановлено.

Враховую вищевикладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який ігноруючи вимоги законодавства та наражаючи себе та інших учасників дорожнього руху на небезпеку, сів за кермо транспортного засобу будучи позбавленим права керування транспортним засобом та вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На переконання суду такий вид адміністративного стягнення відповідно до ст.23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими водіями.

Щодо адміністративного стягнення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Враховуючи, що уповноваженим органом, який направив справу про адміністративне правопорушення до суду, крім зазначення в протоколі про належність ОСОБА_1 транспортного засобу, не надано документальних даних щодо належності автомобіля марки «ВАЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_1 особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

V. Вирішення питання судових витрат:

Згідно із ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскільки суд прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, тому з останнього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Штраф сплатити на рахунок № UA0009001, отримувач коштів: КУК в Ів.-Франк.об/21081300, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір сплатити на рахунок: UA0026001; отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030106, код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя :