Справа № 139/801/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року с-ще Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої медсестрою в КНП Мурованокуриловецька ЦРЛ, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №775980 від 01.11.2024, ОСОБА_2 30.10.2024в с.Рівне Могилів-Подільського району не виконала вимоги ст. 150 СК України по вихованню своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання втекла з постійного місця проживання, що могло призвести до тяжких наслідків. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному не визнала та пояснила, що того дня 30.10.2024 повернувшись з роботи, вона виявила, що її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 немає вдома, зрозумівши, що остання втекла викликала працівників поліції, які розшукали доньку в с.Жван в її хлопця. Вказала, що не схвалює їх стосунків бо він негативно впливає на ОСОБА_5 . При цьому зазначила, що за дитиною здійснює належний догляд та належним чином виконує свої батьківські обов`язки, цікавиться життям доньки, говорила з нею та переконувала звернутись до психолога.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду прихожу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї, забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Таким чином, ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а саме невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

В даному випадку, дії ОСОБА_2 викладені в протоколі, не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП,не свідчать про наявність умисного чи необережного ухилення особи, відносно якої складено протокол, від виконання батьківських обов`язків. Суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена в загальних рисах, без зазначення об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема не зазначено, які саме обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконуються ОСОБА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що остання близько 04 години 30.10.2024 року без дозволу та відома батьків пішла в с.Жван до своїх друзів. О 12:00 год вона була розшукана працівниками поліції, які повідомили, що її мати звернулася в поліцію через те, що вона не знала де вона знаходиться.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, а саме умисного допущення до без доглянутості своєї неповнолітньої доньки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: