Житомирський апеляційний суд
Справа №289/256/24 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Номер провадження №33/4805/713/24
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Зарицького Максима Аркадійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 22.01.2024 о 10 год. 25 хв. в с.Кочерів по вул..Шкільній, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Послався на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що відсутність дорожньої розмітки, наявності радіусу повороту, візуального злиття дороги, узбіччя та пішохідної зони через засніженість вплинули на його оцінку обставин ДТП і хто у ній винен. Початково він дійсно вважав, що саме ОСОБА_2 виїхала на його смугу руху, внаслідок чого сталася ДТП. Однак, дослідивши долучений до матеріалів справи диск із камери спостереження, зрозумів, що під час входження в радіус повороту, саме його автомобіль почало неконтрольовано зміщати на зустрічну смугу для руху, а не автомобіль ОСОБА_2 . Вважає, що надані ним пояснення до моменту дослідження доказів не можуть вказувати на перекладання відповідальності за ДТП на ОСОБА_2 , як помилково зазначив суд першої інстанції, оскільки обставини даної події на той момент були його власним тлумаченням. Зазначив, що наведені обставини та його психічне ставлення до вчиненого правопорушення і наслідків вказують на те, що воно було вчинене з необережності, оскільки він не бажав виникнення ДТП та заподіяння шкоди та не міг цього передбачити. Окрім того, вважає, що невідповідність дорожнього покриття вимогам законодавства та державним стандартам України є супутньою причиною ДТП, про що свідчить лист від 16.02.2024 №248/41/28/01-2024, отриманий від Управління патрульної поліції в Житомирській області, в якому зазначено, що в зв`язку з неналежним утриманням ТОВ «ОНУАР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» вулично-шляхової мережі на 2 км а/д О061832 Кочерів-Брусилів-Вільшка, де сталось ДТП, на посадову особу цього товариства складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП.

Посилаючись на ст.ст.22, 33 КУпАП, просить врахувати суд, що характер його роботи передбачає використання транспортних засобів і позбавлення права керування ними унеможливить виконання роботи, призведе до звільнення, а відтак, позбавить єдиного засобу до існування. Також вказав, що позитивно характеризується на роботі та раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Окрім того, ним потерпілій було забезпечено відшкодування завданих матеріальних збитків страховою компанією, де був застрахований його автомобіль. Тому, з огляду на його особу, характер вчиненого правопорушення, необхідність у праві керування транспортними засобами, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважає накладення на нього найтяжчого виду стягнення, передбаченого ст.124 КУпАП, не є домірним вчиненому правопорушенню, яке за своїми ознаками повністю відповідає малозначному.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Зарицького М.А., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові є обґрунтованим, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, і такий висновок апелянтом не оспорюється.

Проте, відповідно до вимог ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення; при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, що не в повній мірі було враховано судом першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив врахувати те, що на ділянці дороги, де сталось ДТП була ожеледиця, дорога не була очищена. Крім того, вказав, що позбавлення його права керування транспортним засобом унеможливить виконання ним своїх посадових обов`язків менеджера по збуту ТОВ «Бердичівський хлібозавод», щиро розкаявся у скоєному.

Матеріалами справи підтверджено, що заходи по очищенню проїжджої частини та обробка протиожеледною сумішшю на ділянці, де сталось ДТП, не проводилися, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 22.01.2024 (а.с.8), та могло бути супутньою причиною ДТП.

Вирішуючи справу, суддя обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_1 мав врахувати дорожні умови під час керування транспортним засобом, в той же час, з огляду на зазначені ОСОБА_1 обставини, його особу, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, щире каяття, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова в частині накладеного судом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців підлягає зміні шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Апеляційний суд вважає, що таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним у майбутньому нових правопорушень, а також відповідатиме меті накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року в частині накладення на нього адміністративного стягнення змінити, застосувавши адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич