Дата документу Справа № 336/5578/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/829/24Головуючий у 1-й інстанції Звєздова Н.С.
Єдиний унікальний №336/5578/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Добриня Ярослава Олексійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 22.05.2024 року о 22 год. 32 хв. водій ОСОБА_1 у м.Запоріжжі по вул.Курчатова, біля буд.15, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Добринь Я.О. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що водій ОСОБА_1 в установленому законом порядку до закладу охорони здоров`я не направлявся, а наявне у справі направлення не може бути визнано судом належним доказом, оскільки складено з порушенням законодавства.

Факт пропозиції та відмови не зафіксований на бодікамеру, а свідки відсутні.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник Добринь Я.О. не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені через додаток «Viber» у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України за №28 від 23.01.2023 року. Тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 та захисника Добриня Я.О. до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджені даними, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №908460 від 22.05.2024 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння; медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу результат позитивний - 0,97‰, з результатом не згоден; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України; зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 22.05.2024 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,97‰, з результатом не згоден, пройти огляд у медичному закладі відмовився;

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,97 ‰ алкоголю, з результатом ОСОБА_1 не погодився;

- у роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6820», у якій зазначено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат тестування склав 0,97 ‰ (тест №2383), від підпису відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом захисником не оспорюється.

Твердження апелянта про те, що справа не містить доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що 22.05.2024 року працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході спілкування працівників патрульної поліції з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, на що водій ОСОБА_1 погодився.

За результатом проведеного огляду технічний прилад показав 0,97 проміле алкоголю. З результатом проведеного огляду водій ОСОБА_1 не погодився.

Працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти повний медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відповів відмовою.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування таких засобів.

Посилання захисника на відсутність свідків під час пропозиції працівниками поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння та під час його відмови від проходження такого огляду є неспроможними, оскільки участь свідків при здійсненні повної відеофіксації обставин події правопорушення не є обов`язковою.

Твердження захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складене з грубим порушенням законодавства, а саме в графі «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено ПІБ та посаду інспектора, який, начебто, доставив ОСОБА_2 до медичного закладу, не дивлячись на те, що огляд ОСОБА_1 в медичному закладі не проводився, є неприйнятними.

Як вбачається із відеозапису, не погодившись із результатами пройденого тесту за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Тобто ОСОБА_1 не був доставлений до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп`яніння саме внаслідок його відмови безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу від проходження медичного огляду у медичному закладі, а тому посилання апелянта на факт недоставлення водія до медичного закладу є формальним та не може слугувати підставою для визнання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння неналежним чи недопустимим доказом.

Не відповідає дійсності й посилання захисника на відсутність інших доказів направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, що свідчить про недоведеність порушення ним п.2.5 ПДР, оскільки на відеозаписі чітко зафіксована пропозиція поліцейського проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та категорична відмова ОСОБА_1 на таку пропозицію.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про відсутність складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок незгоди ОСОБА_1 з результатами тестування технічного приладу «Alcotest Drager 6820» було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а поведінка і відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Відтак у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 вересня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар