Дата документу Справа № 336/7342/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/866/24Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Єдиний унікальний №336/7342/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Тивоненка Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Тивоненка Данила Руслановича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 29.06.2024 року о 00 год. 46 хв. біля буд.69 по вул.Кооперативній у смт Комишуваха Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault 19» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Тивоненко Д.Р. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову винесено з порушенням норм матеріального, процесуального права та без належної правової оцінки усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 не був згоден з вказаним процесуальним документом, у ньому відсутні відомості про виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння; про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, яка відбувалась у присутності свідка ОСОБА_2 ; про відсторонення водія від керування транспортним засобом. Матеріали провадження не містять рапорту поліцейського.

Апелянт посилається на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння та недійсність отриманих результатів. ОСОБА_1 тричі продув у спеціальний технічний засіб із застосуванням одного і того ж мундштука, який був у використанні водія.

Крім того, наявний в матеріалах справи відеозапис є неінформативним та безперервним, містить 5 окремих файлів, 1 з яких відтворити неможливо.

Відтак, на переконання захисника, вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено поза розумним сумнівом.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Тивоненка Д.Р., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №794767 від 29.06.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; водій від підпису та надання пояснень відмовився;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager», в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 1,73 ‰ алкоголю;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6810», серійний номер НОМЕР_2 , з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 1,73 ‰ алкоголю; особа, відносно якої проводилось тестування від підпису відмовилась;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Із долучених відеозаписів вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, момент його зупинки працівниками поліції, а також зафіксовано як із автомобілю виходить ОСОБА_1 зі сторони водійського сидіння, надає уповноваженій особі документи для перевірки, конкретизує напрям свого руху та спочатку заперечує вживання алкогольних напоїв. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу водій погодився, у подальшому зазначає, що випив пляшку пива та з`ясовує можливість продути у прилад мовою оригіналу «мимо», тобто вчинити дії для імітації проходження тестування. Далі ОСОБА_1 пояснив, що пиво він взагалі не п`є, натомість вживав алкогольний напій коньяк, та деталізував у якій кількості.

Після отримання результату з показником 1,73‰ алкоголю водій не висловлював заперечення щодо проведеного огляду.

Крім того, за на відеозаписові об`єктивно відображено процедуру оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та факт відмови водія від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Обставини адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою засобів відеозапису в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події.

Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими доказами у справі, є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам захисника, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у справі. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх оформленні, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Всупереч протилежним аргументам захисника у вказаному процесуальному документі наявні відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом із конкретизацією місцезнаходження припаркованого автомобілю.

Апеляційний суд зауважує, що ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння (порушення координації рухів), очевидно вбачаються на відеозаписові. Відомості про вказані ознаки поліцейськими викладено у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено працівниками поліції внаслідок виявлення у нього передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак, на що водій погодився. У подальшому ОСОБА_1 декілька разів робив імітаційний вигляд спроб намагань продути в спеціальний технічний засіб «Alcotest Drager».

Після отриманого результату із показником 1,73 ‰ алкоголю останній не висловлював жодних заперечень щодо встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар