Справа №745/733/24 Провадження №3/745/433/2024
П О С Т А Н О В А
23.10.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О. М., за участі секретаря судового засідання Савченко Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ч. 1 ст. 130 КУпАП, В С Т А Н О В И В:
До Сосницького районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 04.08.2024 року, о 15 годині 27 хвилин, ОСОБА_1 на автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч (Н27), 84 км, керував автомобілем КІА-RIO д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження тесту на алкоголь на місці зупинки за допомогою приладу Алкофор 505, а також від проходження медичного освідкування у встановленому законодавством порядку відмовився. Проводилась фіксація на службову бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Із клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, поданим в судове засідання захисником ОСОБА_1 адвокатом Морозом О.В., вбачається, зокрема, відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки він дійсно не вживав алкоголь, про що і повідомив поліцейських; неодноразово говорив поліцейським, що він не відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння; а останні не проінформували та не роз`яснили його процесуальні права, в тому числі і право скористатися правовою допомогою. Дослідивши письмові докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; диски відеофіксації з бодікамери поліцейського; та клопотання адвоката Мороза О.В., згідно з яким працівниками патрульної поліції о 15 год. 42 хв. 35 сек. ОСОБА_1 було поставлено питання: «Чи вживали ви сьогодні алкоголь?», на що відповідь була однозначна: «Ні, не вживав». Також, із відеозапису з нагрудної камери поліцейського на 15 год. 42 хв. 53 сек. вбачається, що останнім під час висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було зазначено підставу для такого огляду, а саме, одну із ознак, що вказує на перебування у стані алкогольного сп`яніння: «Характерний запах з порожнини рота». Інших ознак алкогольного сп`яніння, таких як: тремтіння рук, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у водія ОСОБА_1 не були встановлені. В проміжку часу, який не був зафіксований нагрудною камерою поліцейського (орієнтовно з 15 год. 30 хв. до 16 год. 28 хв.) ОСОБА_1 неодноразово повідомляв співробітників патрульної поліції, що він не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також медичного освідування на предмет керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в КНП «Сосницька лікарня», адже як зазначалось раніше, останні 5 років не вживає алкогольних напоїв, а тому впевнений в тому, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним, проте всі прохання та вимоги ОСОБА_1 провести його огляд на місці або у лікарні - працівником поліції були проігноровані з мотивів того, що він о 15 год. 40 хв. вже заявив про свою відмову від проходження огляду. Після переривання відеофіксації з нагрудної камери поліцейського, о 16 год. 29 хв. 49 сек., відеозапис поновлюється та з нього вбачається як співробітник поліції оформлює протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Згідно з Інструкцією: «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно». Із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. На відео, яке є в матеріалах справи, не видно всіх обставин, які вказані у протоколі. Причину переривання відеозапису не зазначено. Вказаний відеозапис не містить чіткої фіксації відмови ОСОБА_1 від пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, залучених до участі в цій процесуальній дії, як того вимагають приписи Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, а тому суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 14 ЗК України №3353-XII від 30.06.1993 року "Про дорожній рух", положень Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306: водій - особа, яка керує транспортним засобом, і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування траспортним засобом, тимчасовий талон на право керування траспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Відповідно до Закону України "Про дорожній рух", ПДР встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по усій території України (п. 1.1). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, яка прийнята згідно з законом №1952-УІІІ від 16.03.2017 року, і набрала чинності 15.04.2017 року, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. (ст.256 КУпАП). За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом» сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України». Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, виходячи з системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, досліджених у судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що відсутні обставини, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.
Суддя О.М.Даньков