Справа № 279/1902/24 провадження №3/279/1073/24
П О С Т А Н О В А

05 листопада 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 21.01.2022 р., за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направлених на розгялд суду протоколів, ОСОБА_1 17.03.2024 року о 10-55 год. на автодорозі Київ-Ковель, 145 км с.Сингаї Коростенської ОТГ керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-2115, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП, та 17.03.2024 року о 11-25 год. в м.Коростень, вул.Кемського керував вищезазначеним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах з ротової порожнини, на місці зупинки відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП.

Статтею 36 КУпАП України передбачено, що якщо особа вчинила кілька адмінправопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють ПДР. Особи, які порушили ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують траспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводится за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Зі змісту п.2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Захисник Годуна В.В. ОСОБА_2 , який приймав участь у суловому розгляді дистанційно, просив провадження у справі закрити, обгрунтовуючи наступним: Згідно фабули наявного в матеріалах справи № 279/1902/24 протоколу ААД № 664930 (файл а.п. 9 ст- 10.pdf) 17.03.2024 року об 11.25 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини роту), на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також ЦМЛ.

На відеозаписі 0000000__0105.MP4 (фрагмент 0.20-0.25 с.) працівник поліції об 11.02 год. 17.03.24 року знаходячись поруч з автомобілем ВАЗ який було ним зупинений, на запитання водія про причини зупинки відповідає, що «орієнтування». Однак як на підставу зупинки ТЗ працівником поліції долучено постанову ЕНА № 1678410 від 17.03.2024 року, близько 11.27 годин «водій» ТЗ рухаючись по вул. С.Кемського в м. Коростень не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно напрямку при зупинці, чим порушив вимоги п. 9.2.б ПДР внаслідок чого був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУПАП. З відеозаписів, таке порушення зафіксоване не було, у зв`язку із чим ОСОБА_1 оскаржив постанову ЕНА № 1678410 від 17.03.2024 року до Романівського районного суду м. Житомира (справа № 290/482/24) ухвалою якого від 08.04.2024 року відкрите провадження у справі.

На відеозаписі о 11.04 год. вбачається, що інспектор закінчує перевірку документів водія, при цьому водій знаходиться в автомобілі і надалі поліцейський пропонує відкрити багажник для перевірки і водій виконує його вказівку. Знаходячись на певній відстані на вулиці від водія інспектор, всупереч встановленому порядку пропонує пройти огляд на стан сп`яніння.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція) встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділуНаціональної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, при цьому «підставами вважати» є ознаки визначені пунктом 3 Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з відеозапису 0000000__0105.MP4 на 11.04.30 хв. Інспектор пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому жодну з ознак зазначених в п. 3 Розділу І Інструкції не зазначає. У сторони захисту виникає питання, які саме підстави вважати про існування ознак алкогольного сп`яніння у водія, так як жодна з них на відеозаписі не зафіксована.

Працівник поліції має, перед пропозицією пройти огляд, має зафіксувати наявність очевидних ознак, які йому дають підстави вважати, що особа може перебувати в стані сп`яніння.

В протоколі поліцейський зазначає ознаку, запах з порожнини рота, однак на відеозаписі поліцейський не повідомив жодної, а одразу безпідставно запропонував пройти огляд.

Підстава проведення огляду на стан сп`яніння «просто так» не передбачена, як КУпАП так Інструкцією № 1452/735, отже законодавство вимагає від інспектора встановлювати очевидні підстави і лише згодом направляти на огляд.

З відеозапису 0000000__0105.MP4 не вбачається жодних ознак сп`яніння у водія передбачених п. 3 Інструкції, ознака «запах з порожнини рота» вочевидь не виявлена у водія, про що говорять наступне: одразу після зупинки автомобіля інспектор зазначає, що «у нього є орієнтування» (доказів орієнтування в матеріалах справи відсутні), а не запах з порожнини рота інспектор, як зазначено в протоколі. Крім того, інспектор та водій знаходились під час спілкування на достатньо великій відстані з якої могло бути виявлено будь-який запах, при цьому на відеозаписі інспектор не повідомив жодної із ознак.

Отже не надано жодного доказу, а наявні у справі відеозаписи не свідчать що у інспектора «були підстави вважати». Отже «орієнтування» як «підстава вважати» відсутня в п. 3 Інструкції, тобто вимога інспектора пройти огляд є очевидно безпідставною (просто так).

Час зупинки ТЗ не відповідає тому, який зазначений в протоколі ААД № 664930, а саме час на відеозаписі 11.02 год., а протоколі 11.25 год. і час складання 11.34 год., час вказаний в постанові ЕНА № 1678410 від 17.03.2024 року, тобто після зупинки ТЗ, отже існують очевидні невідповідності і суперечності між зафіксованими відомостями на відеозаписах і протоколі.

Щодо законності зупинки ТЗ:

Матеріали справи містять вочевидь взаємовиключні підстави для зупинки, одночасно працівник поліції додає постанову № ЕНА № 1678410 від 17.03.2024 року, подія якої відбувається незрозуміло де і на 27 хвилин пізніше після фактичної зупинки, однак на відео зазначається інша підстава, яка не доведена будь-яким фактичними доказами.

Згідно статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" вказано вичерпні підстави зупинення транспортного засобу співробітниками поліції.

За відсутності доказів орієнтування зупинка ТЗ була вочевидь незаконною, тобто всі подальші дії є незаконним, а протокол і решта долучених документів недопустими.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

На думку захисту, твердження в протоколі про наявність «запаху з порожнини рота» у водія є вочевидь надуманим з огляду на події, зафіксовані на відеозаписі, які не дають жодної об`єктивної «підстави вважати» і так як підставою, яку повідомив інспектор, для проведення огляду на стан сп`яніння зазначена інша, ніж вказана в протоколі.

Судом були досліджені долучені до протоколів відеозиписи та встановлено наступне:

З долученого відеозапису вбачається, що (17.03.2024 року о 11-02 год.), зупинивши автомобіль ОСОБА_1 , працівник поліції повідомив, що зупинили його, оскільки є "орінтування" , попросили відкрити багажник, запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не називаючи жодних ознак сп`яніння, на що останній відмовився. Також 17.03.2024 року об 11-24 год. ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, повідомили, що вчинено правопорушення за ст.122 КупАП, склали протокол, після чого запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не називаючи жодних ознак сп`яніння, на що останній відмовився.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3)порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Системний аналіз вказаних приписів свідчить про те, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України є особою, яка в силу закону, наділена повноваженнями щодо самостійного прийняття рішення про наявність чи відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння, визначених у п. 3 Розділу І Інструкції.

У вказаних актах огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), однак з відео вбачається, що працівниками поліції ознаки сп`яніння останньому названі не були, а лише пропонувалось пройти освідування на місці зупинки та в медичному закладі.

Крім того, з наявних в матеріалах справи відеозаписах вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, ознак сп`яніння не виявляв, чітко відповідав на їх запитання, просив повідомити йому підставу проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" вказано вичерпні підстави зупинення транспортного засобу співробітниками поліції:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньотранспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньотранспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9)порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/ або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В матерілах справи докази того, що дійсно було "орієнтування" щодо даного автомобіля, відсутні, тому така зупинка ТЗ була безпідставною.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя