П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Данилюк Т.М., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.156 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Керчь, Кримської області, громадянки України, продавець ТОВ «Ант», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

У С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 641277 від 29.10.2024, 29.10.2024 о 11.40 год. у магазині «Ант», що по АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 всупереч вимог ст.15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснювала роздрібну торгівлю, а саме пляшки горілки, об`ємом 0,5 л вартістю 60 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, місце та час судового розгляду повідомлена належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук О.М., в судовому засіданні надав клопотання про закриття провадження у справі мотивоване тим, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.156 КУпАП, а саме: відсутній детальний опис правопорушення, яке на думку працівників поліції, було допущено ОСОБА_1 - в чому полягало порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового ...», найменування виробу, який було реалізовано та дані про особу, якій цей виріб було реалізовано;не встановлено місце, де було здійснено продаж алкогольного виробу - зазначено юридичну адресу ТОВ «АНТ» замість адреси торгової точки, де здійснювала свою діяльність ОСОБА_1 ;копія протоколу, яку було вручено ОСОБА_1 , значно відрізняється від протоколу, що наявний в матеріалах провадження, а саме - відсутні записи про свідків, відсутні записи про потерпілого, відсутні відомості та підписи понятих; до протоколу не додавались фото та відео матеріали на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; докази, які б могли свідчити про продаж алкогольного виробу не вилучались та до матеріалів справи не долучались. Крім того, у відповідності до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 (зі змінами), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.Таким чином, є очевидним той факт, що працівниками поліції під час складання протоколу було порушено вимоги КУпАП щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Шевчука О.М., дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011, заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015).

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність , яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, тобто складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вимогами ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Санкцією ч.1 ст.156 КУпАП передбачено застосування обов`язкового додаткового стягнення у виді конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, однак матеріали справи не містять даних про вилучення грошових коштів, отриманих від продажу цього алкогольного напою, що унеможливлює вирішення питання про застосування вищевказаного обов`язкового стягнення.

Як вбачається з протоколу огляду та вилучення від 29.10.2024, дільничним офіцером поліції було вилучено пляшку горілки, об`ємом 0,5 л., у пластиковій пляшці, вартістю 60 грн., однак в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що огляд не проводився, речі не вилучались.

В протоколі про адміністративне правопорушення місцем продажу алкогольного виробу зазначено місцезнаходження суб`єкта господарювання ТОВ «АНТ» - АДРЕСА_2 , замість зазначення місця (адреси), де було здійснено продаж алкогольного виробу.

Відповідно до п.п.7,8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 (зі змінами), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення зазначеної інструкції, працівником поліції після того, як його підписала ОСОБА_1 та отримала його копію, було внесені додаткові відомості про свідка ОСОБА_2 , понятих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та які в протоколі поставили свої підписи.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені назва закону - «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що позбавляє суд можливості визначити правову кваліфікацію правопорушення.

Крім того, згідно ч.22 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання(у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання, а ОСОБА_1 суб`єктом підприємницької діяльності не являється, вона, як зазначено в протоколі, є продавцем, а отже не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

До того ж, в протоколі огляду та вилучення не вказано, що оглянута пляшка з прозорою рідиною схожою на горілку не має марок акцизного податку (а.с.6).

Враховуючи вищевикладені порушення суддя не приймає протокол серії ВАД № 641277 від 29.10.2024, у якості допустимого доказу по справі на підтвердження обставин зазначених у ньому.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про здійснення відеофіксації правопорушення та дані про технічні засоби за допомогою яких вона здійснювалася, однак до матеріалів справи долучений DVD диск (а.с.11), який суд визнає недопустимим доказом, так як є незрозумілим в який спосіб, ким та коли вона здійснювалася та чому відомості про фіксацію не міститься у протоколі.

Таким чином, враховуючи численні порушення допущені при складанні протоколу та те, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не конкретизована, суб`єкт правопорушення належним чином не встановлений, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП слід закрити за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення в її діях.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ч.1 ст.156, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя підпис Т.М.Данилюк