П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , за участю представників Енергетичної митниці Швед А.О., Носко Ю.Ю., захисників - адвокатів Токменка В.В., Антощук Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Литовської республіки, працюючого генеральним директором ПІІ «Амік Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про порушення митних правил №№ 0469/90300/23, 0470/90300/23, 0471/90300/23, ОСОБА_1, як Генеральний директор Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА», , здійснив дії в яких наявні ознаки порушення митних правил, передбачених п. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Протягом січня-березня 2023 року через митний кордон України пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу ПІІ «AMIK Україна» (Україна, 04071, м. Київ, Подільський р-н, вул. Верхній Вал, буд. 68, ) був переміщений товар - нафтопродукти (дизельне пальне та автомобільний газ).

Товар був оформлений в Енергетичній митниці за митними деклараціями та випущений у вільний обіг. Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі товаросупровідних документів: - сертифікатів якості, рахунків-фактур, контрактів з постачальниками тощо.

Відповідно до умов контракту від 29.03.2022 № 22/03-29DPS, укладеного між ПII «АМІК УКРАЇНА», в особі Генерального директора ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), (Покупець) та литовським підприємством UAB «VIADA LT» (LT-14185, м. Вільнюс, Озаручі г. 1A, Авізенья, ЛИТВА) в особі генерального директора ОСОБА_8 (Продавець), Продавець зобов`язується поставити (продати) замовлений Товар на експорт в Україну Покупцеві протягом строку дії Договору, а Покупець зобов`язується прийняти замовлений товар, оплатили його та доставити у визначеному місці відповідно до умов, викладених в договорі. Контрактом від 29.03.2022 № 22/03-29DPS визначено, що під Товаром розуміється дизельне паливо, бензин, автомобільний газ. Походження продукції - Литва. Відповідно до пункту 5.7 контракту від 29.03.2022 № 22/03-29DPS Продавець гарантує, що товар відповідає стандартам для відповідного товару Литовської Республіки, а якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим продавцем або виробником, що надається в документах на поставку.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Нафтопродукти» походженням з Литовської Республіки. 3 метою підтвердження якості товару, відповідності його європейському стандарту та якісних показників (фізико- хімічних властивостей) - компанією UAB «VIADA LT» на кожну партію товару, що поставлявся на адресу ПII «АМІК УКРАЇНА», були видані сертифікати (паспорти) якості. В сертифікатах (паспортах) якості відображена інформація, що характеристики (якісні показники та фізико-хімічні властивості) товару зазначено в них на підставі сертифіката якості АТ «ОРЛЕН ЛІЕТУВА».

Відповідно до умов контракту від 31.03.2022 року № 22/16, укладеного між ПII «АМІК УКРАЇНА», в особі Генерального директора ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), (Покупець) та литовським підприємством UAB «BALTIC PETROLEUM», в особі генерального директора ОСОБА_4 (Продавець), Продавець зобов`язується поставити (продати) замовлений Товар на експорт в Україну Покупцеві протягом строку дії Договору, а Покупець зобов`язується прийняти замовлений товар, оплатили його та доставити у визначеному місці відповідно до умов, викладених в договорі. Контрактом від 31.03.2022 року № 22/16 визначено, що товар - дизельне паливо, бензин. Походження продукції - Литва. Відповідно до пункту 5.7 контракту від 31.03.2022 року № 22/16 Продавець гарантує, що товар відповідає стандартам для відповідного товару Литовської Республіки, а якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим продавцем або виробником, що надається в документах на поставку.

Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Нормами ст. 335 Митного кодексу України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

Відповідно до положень пункту 8 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (далі Технічний регламент), «кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива». Пунктом 5 Технічного регламенту до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом наступних 90 календарних днів передбачено введення в обіг палив, які ввозяться на митну територію України з держав - членів ЄС та інших держав (крім палива походженням з російської федерації та республіки білорусь та/або палива, власниками якого є юридичні особи, які зареєстровані на території російської федерації та республіки білорусь, або кінцевими бенефіціарами яких є російська федерація та республіка білорусь, фізичні та юридичні особи, стосовно яких застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до Закону України «Про санкції»), на підставі документа, що підтверджує відповідність нафтопродуктів вимогам цього Технічного регламенту, виданого іноземним суб`єктом господарювання або органом з оцінки відповідності мовою оригіналу, що підтверджує відповідність нафтопродуктів стандартам EN 228 (автомобільні бензини) і EN 590 (паливо дизельне) або їх аналогів.

Першого березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю, щодо використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості виданих публічною компанією «Orlen Lietuva». З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості виробника № 161878, на адресу представництва АТ «Орлен Летува» в Україні направлені відповідні запити (листи від 21.03.2023 № 7.6-1/7.6-20.3/13/928 та від 09.06.2023 № 7.6-3/7.6-20.3/12/2296).

Відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та від Public Company «Orlen Lietuva» інформації (листи від 20.04.2023 № 63, від 28.04.2023 № 64) та листа ПАТ «Orlen Lietuva» від 29.06.2023 № D2(115-9)-1451, яким була надана остаточна комерційна інформація щодо сертифікатів якості, сертифікати якості №№ 161582, 161878, 162706 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавалися (відомості про сертифікати якості з таким номерами у підприємства відсутні).

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ПІІ «Амік Україна» є громадянин ОСОБА_5 .

Таким чином, дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митним кодексом України, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_1 - адвокати Токменко В.В., Антощук Л.П. просили провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки сертифікати якості видавались виробник пального АВ «Orlen Lietuva», та при митному оформлені були подані всі документи одержані законним шляхом а тому ОСОБА_6 не було порушено митних правил. Крім того, матеріали провадження в адміністративній справі не містять жодного документу (доказу), який підтверджує написання АТ «Орлен Ліетува» листів саме щодо невидачі ним сертифікатів №161582, № 161878, №162706. Крім того, посилання Енергетичної митниці на листи АТ «Орлен Ліетува» та представництва в Україні в протоколі, а також копії листів, наявні в матеріалах провадження, не містять інформації щодо невидачі АТ «Орлен Ліетува» сертифікатів № 161582, № 161878, № 162706. Крім того, для підтвердження видачі конкретного сертифікату (паспорту) якості Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» звернулось до АТ «Орлен Ліетува». У своїх листах від 17 листопада 2023 року № D12 (12.11-9)-0837123 та від 29 лютого 2024 року № D2(12.11-9)-0390 АТ «Орлен Ліетува» підтвердило видачу кожного сертифікату (паспорту) якості та надало копії кожного документу.

Представники Енергетичної митниці Швед А.О., Носко Ю.Ю., в судовому засіданні просили суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил ч.1 ст.483 МК України та накласти адміністративне стягнення у межах передбачених частиною 1 статті 483 МК України.

Відповідно до частини другої ст.459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Заслухавши заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та представника Енергетичної митниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Суд, оцінивши докази, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідає вимогам ст. 527 Митного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.483 Митного кодексу України карається переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Більш детально ці способи незаконного переміщення товарів були роз`яснені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005.

Відповідно до пункту 6 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Згідно з вимогами ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, Підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна» під час переміщення товарів через митний кордон України були надані документи, на підставі цих документів здійснено митне оформлення товарів, які випущені у вільний обіг. На запити Енергетичної митниці щодо сертифікатів (паспортів) якості АТ «Орлен Ліетува» ПІІ «Амік Україна» надало всі пояснення та документи по поставках.

До Енергетичної митниці ПІІ «АМІК Україна» подала пояснення та документальне підтвердження, що Генеральний директор не здійснює безпосереднє оформлення та подання документів для митних органів.

Суд дослідив, що умовами укладених контрактів на постачання нафтопродуктів в Україну передбачені умови поставки - FCA (відповідно до ІНКОТЕРМС 2010) на призначеному паливному терміналі Продавців. Такі умови передбачають отримання покупцем нафтопродуктів завантаженими у автомобільну цистерну в супроводі повного комплекту документів і не зобов`язують покупців здійснювати перевірку зазначених в супровідних документах комбінацій цифр.

Митним органом не доведено обставин вчинення особою ОСОБА_1, як Генеральним директором ПІІ «АМІК УКРАЇНА», дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача, ціни вищевказаного товару, а тому є недоведеним наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов саме по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МУ України.

Так, в матеріалах справи наявні всі товаросупровідні документи для здійснення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг, подані як при переміщенні товарів через митний корон України так і під час митного оформлення товарів.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. У рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази стосовно того, що ОСОБА_7 вчинено дії передбачені ч.1 ст.483 Митним кодексом України.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного Кодексу України та враховуючи вимоги закону, що сумніви мають трактуватись на користь притягуваного до відповідальності, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251-252 КУпАП, ст.ст.3, 95, 268, 458-459, 470, 483, 495, 522, 527 Митного кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. О. Павленко