Справа № 587/3711/24
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2024 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І.Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Відділення поліції №4 Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144579 від 06 жовтня 2024 року 06 жовтня 2024 року о 22 год 20 хв в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, так як ніколи його не отримував, тобто не маючи права керування вказаним видом транспортного засобу, вказане правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, заяв чи клопотань від нього не надходило.
Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.
Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно з ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП полягає в повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується низкою належних, достовірних та допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №144579 від 06 жовтня 2024 року (а.с. 1), постановою серії ЕНА №2278177 від 30 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 2), диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 3).
При огляді диску з відеозаписом вчиненого правопорушення, доданого до матеріалів справи, встановлено, що 06 жовтня 2024 року працівниками поліції зупинено транспортний засіб DACIA SANDERO, д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який підтверджує, що керував т/з без посвідчення водія, оскільки його взагалі не отримував, пояснює, що так склалися обставини, треба було сідати за кермо автомобіля (а.с.3).
Таким чином, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення у справі.
Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, обставини справи, суд відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб належить ОСОБА_2 .
У той же час, не зважаючи на відсутність в особи посвідчення водія, її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами. Це узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.
На думку суду накладення такого виду стягнення є необхідною мірою відповідальності, а також буде достатнім засобом для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, щодо якої судом ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату винесення постанови у цій справі становить 605,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, ст. ст. 283, 284 КУпАП,
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 днів з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя І.Г. Вортоломей