Справа № 523/7037/24
Номер провадження 3/523/3110/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2024 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №0002833 від 06.04.2024, складеного старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області, 06.04.2024 року близько 01 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SDS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вул. С.Палія, буд.70 в м.Одесі, не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки щодо проходження габаритно-вагового контролю, що полягає у відмові від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю на а/д М-14 Одеса-Мелітополь на 21 км+434м, тому його дії було кваліфіковано за ст.188-57 КУпАП.

Відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань, передбачена ст. 188-57 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене судом на 24.06.2024р., не з`явився, про дату час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Цвігуна А.В.. до суду надійшла заява, за змістом якої вона просить закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення з таких підстав:

-посадовою особою не було названо свою посаду і прізвище, не пред`явлено службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку або перевірку на дорозі, та не повідомлено про причину зупинки, чим порушено пункт 10 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів від 20.05.2013 № 422;

-було оглянуто на автотранспортному засобі датчики, але які саме датчики вказано не було, не було роз`яснено, що саме було виявлено під час огляду датчика; що це за показники, та чи є це правопорушенням та яким саме; водієм було роз`яснено, що автотранспортним засобом здійснювалося перевезення кукурудзи, що є сипучим вантажем, який під час руху транспорту може перерозподілятися по кузову та причепу автомобіля, що в свою чергу призводить до нерівномірності навантаження на осі транспортного засобу та хибних показників датчиків повітря, тому обгрунтування ознак порушення нормативів вагових або габаритних параметрів та необхідності проходження габаритно-вагового контролю є неправомірними;

-водія транспортного засобу було зупинено Укртрансбезпекою на АДРЕСА_2 , причину зупинки в протоколі не вказано, не було зазначено, що автотранспортний засіб рухався з наявними ознаками порушення нормативів вагових або габаритних параметрів.

- якщо водій відмовляється проходити габаритно-ваговий контроль транспортного засобу саме в зоні габаритно-вагового контролю, яку відмічено спеціальними тимчасовими дорожніми знаками 5.96.1 та 5.96.2, то лише в цьому випадку настає відповідальність за порушення ст. 188-57 КУпАП, а ОСОБА_1 було зупинено на вулиці Семена Палія, 70, а пункт габаритно-вагового контролю знаходиться а/д М14 Одеса-Мелітополь км 21, орієнтовно на Старокиївській дорозі між ТЦ «Епіцентр» та Пам`ятнику Захисникам Одеси.

- відсутність в протоколі посилання на нормативно-правовий акт, який було порушено, свідчить про недотримання вимог закону, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення, не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому таке формулювання суті вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення є некоректним, оскільки позбавляє його права здійснювати предметний захист, порушує його процесуальні права, в тому числі право на захист

- ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу, але в матеріалах справи не міститься відомостей про направлення копії протоколу водієві, чим порушено п. 1 Р II Інструкції; посадовою особою не було роз`яснено водієві зміст статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, чим порушено п. 5 Р II Інструкції; водієві не було запропоновано надати пояснення, чим порушено п. 6 Р II Інструкції.

- в матеріалах справи знаходиться рішення про супроводження автомобільного транспорту, однак з відеоматеріалів не вбачається, що посадовою особою було запропоновано водієві проїхати до найближчого пункту зважування з посиланням на конкретні підстави для цього, а також не повідомлено, що було прийнято рішення про супровід, яке відповідно до Порядку супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу, є обов`язковою для виконання водієм письмовою вимогою посадової особи щодо слідування транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП, виходячи з наступного.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( абз. 2 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

За приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог статті 251 КУпАП є джерелом доказів у справі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено систему органів державного регулювання та контролю, шляхи реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Частиною 19 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 (зі змінами), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 29 пункту 5 цього Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ №0002833 від 06.04.2024 зазначено, що 06.04.2024 року близько 01 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SDS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вул. С.Палія, буд.70 в м.Одесі, не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки щодо проходження габаритно-вагового контролю, що полягає у відмові від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю на а/д М-14 Одеса-Мелітополь на 21 км+434м,, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП.

Так, положеннями ст. 188-57 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань.

Тобто, диспозиція вказаної норми передбачає декілька кваліфікованих складів. Окрім того, вона є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, зокрема до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил дорожнього руху України.

Натомість уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення особа обмежилась лише посиланням на ст. 188-57 КУпАП та вказівкою про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SDS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вул. С.Палія, буд.70 в м.Одесі відмовився виконати законну вимогу посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо проходження вагового контролю вищевказаного транспортного засобу.

Відсутність в протоколі посилання на нормативно-правовий акт, який було порушено, свідчить про недотримання вищевикладених вимог закону, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення, на переконання суду, не можна вважати належним доказом відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що таке формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 є некоректним, оскільки позбавляє його права здійснювати предметний захист, порушує його процесуальні права, в тому числі право на захист.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до нього долучено: копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу SDS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , копію товарно-транспортної накладної №976457 від 04.03.2024 на переміщення піску вагою 10,670 т та акт про відмову водія автомобіля Мерседес Бенз д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 від проходження габаритно-вагового контролю №007019 від 27.02.2024 та цифровий носій інформації DVD диск з відеофайлом на якому зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, посадові особи Укртрансбезпеки вправі зупиняти транспортні засоби для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, що може включати габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку сигнал про зупинення транспортного засобу подається посадовою особою за допомогою сигнального диска (жезла), яким указується безпосередньо на транспортний засіб, що зупиняється, та на пропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху, де вказано, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

П. 2.4.-1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського.

Згідно з п.1.10. Правил дорожнього руху України габаритно-ваговий контроль проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Ці пункти позначаються знаком 5.96.1 «Зона габаритно-вагового контролю», який позначає початок обладнаних вздовж автомобільних доріг загального користування майданчиків, призначених для проходження габаритно-вагового контролю вантажних автомобілів на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно- вагового контролю.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що автомобіль марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «SDS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в порядку, передбаченому вищенаведеними нормами законодавства: за допомогою сигнального диска (жезла) на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті габаритно-вагового контролю, обладнаному дорожнім знаком 5.96.1 з дотриманням п. 15 Правил дорожнього руху. Також відсутності відповідні докази того, що він створював перешкоди та/або надав свою відмову працівникам Укртрансбезпеки у виконанні покладених на них обов`язків, завдань, зокрема, перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Отже, жодного доказу невиконання ОСОБА_1 законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, в матеріалах справи немає.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП. При цьому необхідно зауважити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 188-57 251, 256, 284, ст. 294 КУпАП, ч. 3 ст. 62 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: В.К.Кисельов