П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

29.08.2024 року о 13 год. 46 хв. ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 4 ст.126 КУпАП, по вул. Волошина в с. Минай Ужгородського району керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що про що свідчать довідки про доставку смс повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» на 06.09.2024 року та 21.10.2024 року на 08:30 год. на вказаний ОСОБА_1 телефонний номер, яке доставлене ОСОБА_1 06.09.2024 року та 19.09.2024 року відповідно.Окрім того відомості про дату та час розгляду справи містяться на Судовій владі Україні на офіційній сторінці Ужгородського міськрайонного суду за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою четвертою стаття 126 КУпАП передбачено відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст. 126); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст. 126); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст. 126).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 119550 від 29.08.2024 року, а також наявними у матеріалах справи: копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2937938 від 29.08.2024 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 119545 від 29.08.2024 року, складені відносно ОСОБА_1 , розпискою ОСОБА_1 від 29.08.2024 року про залишення транспортного засобу марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , на зберіганні за адресою: Ужгородський район, с. Минай, вул.. Волошина, довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП від 06.05.2024 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, а також те, що ОСОБА_1 згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 231039 від 01.04.2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD - диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 5 ст.126 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Водночас, з огляду на те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, суд вважає, що підстав для оплатного вилучення транспортного засобу немає.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст ст. 23, 40-1,126 ч.5, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір 605,60 грн., на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: О.А. Придачук