Справа № 489/5154/24
Провадження № 33/812/493/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Носіковим І.М.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маркіна Сергія Ігоровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю 3-ї групи,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

27 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився невідомого технічного приладу Драгер, оскільки його серійний номер у матеріалах справи відсутній. На даний час алкотестер Драгер не може бути допустимим доказом оскільки не має відповідного сертифікату.

Також апелянт посилався на вимоги Інструкції про порядок проведення оглядів, згідно яких для встановлення наявності в організмі наркотичних речових більш точними є дані аналізу крові.

ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених статтями 69 Конституції України та 268 КУпАП.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою сатті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 415105 вбачається, що він складений відносно водія ОСОБА_1 , який о 23 год 35 хв 29.05.2024 року, рухаючись в районі буд. 55-Е по пр. Богоявленському в м. Миколаєві керував транспортним засобом "SKODA OKTAVIA", д.н.з НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», результат якого визначив 0,40 проміле алкоголю у видихуваному повітрі.

З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився та був направлений для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП "МОЦПЗ" МОР.

Згідно з висновком лікаря № 667 від 29.05.2024 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду 0,29 проміле алкоголю в крові).

Таким чином, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Довід апеляційної скарги про те, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився технічним приладом Драгер невідомого походження є безпідставним, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та у результаті тесту зазначено, що тестування проведено алкотестером Драгер 7510, прилад 0345.

Результат тестування у видихуваному повітрі склав 0,40 проміле алкоголю.

Також цей довід вважається неспроможним, оскільки внаслідок незгоди ОСОБА_1 з результатом тестування, його огляд на стан сп`яніння був двічі проведений у закладі охорони здоров`я.

Згідно висновку ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рівень алкоголю в крові 0,29 проміле, згідно повторного 0,26 проміле.

Отже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено саме за результатом огляду на стан сп`яніння, отриманим у закладі охорони здоров`я КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я»» Миколаївської обласної ради.

Різниця у результаті тестування 0,40 проміле та 0,29 проміле оцінюється як логічна з урахуванням інтервалу часу, який минув між двома проведеними дослідженнями

Довід апеляційної скарги щодо відсутності сертифікації алкотестеру Драгер є голослівним, оскільки жодним доказом не підтверджений.

Посилання апелянта на вимоги Інструкції про порядок проведення оглядів, згідно яких для встановлення наявності в організмі наркотичних речових більш точними є дані аналізу крові, апеляційний суд оцінює критично оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного, а не наркотичного сп`яніння.

Довід про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені статтями 69 Конституції України та 268 КУпАП спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про роз`яснення цих прав та який ОСОБА_1 підписаний особисто.

За таких обставин доводи апеляційної скарги, які не відповідають встановленим судом обставинам справи та наявним у справі доказам, апеляційний суд розцінює як намагання ввести апеляційний суд в оману стосовно обставин події та обставин складання протоколу, задля уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Запис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він з протоколом не згоден, оскільки йому було відмовлено у взятті біологічного матеріалу для проведення огляду на висновки суду не впливає, оскільки ОСОБА_1 двічі пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, та обидва результати підтвердили стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього апеляційний суд враховує, що проведення лабораторних досліджень є обов`язковим для на визначення в організмі наркотичного засобу або психотропної речовини (пункт 7 розділу ІІІ Інструкції), а також у разі, коли учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами (пункт 14 розділу ІІІ Інструкції).

Отже, підстав які б зумовлювали обов`язкове дослідження біологічного матеріалу ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння не вбачається.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд вважає, що обставини справи, встановлені на підставі наявних доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук