Справа № 202/9441/24
Провадження № 3/202/9214/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Логвіненко Т.Г., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли з УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.10, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №816774 від 10 липня 2024 року, ОСОБА_1 10 липня 2024 року о 12:20 годин у м. Дніпро, перехрестя пр. Слобожанський та вулиця П. Яцика, керував транспортним засобом Chevrolet Epica д/н НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимогу д.з 2.1 ПДР, не надав дорогу транспортному засобу Mercedes-Benz c220D д/ НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась по головній дорозі у результаті чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги дорожнього знаку 2.1, п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що підтверджується висновком експертизи, яка була проведена на підставі постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2024. Просив закрити провадженні у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Грищенко В.В. в судовому засіданні просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 наполягали на тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП у зв`язку з порушенням ним ПДР України. З висновком експерта від 09.09.2024 року вони знайомі та вважають його не об`єктивним, проте клопотань про призначення повторної або додаткової експертизи не заявляють. Просили закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Вислухавши пояснення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до нього, а також висновок експерта № СЕ-19/104-24/33847-ІТ від 09.09.2024 року, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст.252 КУпАП оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який йому інкримінується, а саме ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з п.1, 2ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення органом поліції надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №816774 від 10.07.2024;

-схему ДТП до протоколу про адміністративного правопорушення від 10.07.2024;

-письмові пояснення

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 постановою суду було призначено комплексну фототехнічну-автотехнічну експертизи, відповідно до висновку якої від 09.09.2024 № СЕ-19/104-24/33847-ІТ, у даній дорожній обстановці в діях водія Chevrolet Epica д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Mercedes-Benz c220D д/ НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 та її представник клопотань про призначення повторної або додаткової експертизи не заявили.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд не встановлює вину ОСОБА_2 у порушенні ПДР України, оскільки адміністративний протокол у відношенні неї не складався та відсутній в провадженні суду, тоді як особа може бути визнана винної у вчиненні адміністративного правопорушення тільки на підставі адміністративного протоколу, складення якого віднесено до компетенції органів поліції.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Згідно з вимогами ст.15 ЗУ «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Відповідно до п.11 постанови про затвердження Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, державні спеціалізовані установи судової експертизи проводять судову експертизу у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік на проведення судових експертиз.

Таким чином, враховуючи, що судова автотехнічна експертиза в даній судовій справі була призначена на підставі постанови суду 13.08.2024 року, судові витрати за проведення автотехнічної експертизи в розмірі 3029 грн. 12 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 3029 грн. 12 коп. віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т. Г. Логвіненко