ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8932/24Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П.
Провадження № 33/817/731/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Нюні О.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, який стягнуто в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно постанови 13.04.2024 о 00 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» №ARCD-0524 (повірка дійсна до 12.12.2024), що підтверджується тестом №3591 від 13.04.2024, результат огляду становить 0,57% проміле, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Нюня О.І. просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року - скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація;

ОСОБА_1 не був згідний із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі;

працівники поліції спонукали ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду у медичному закладі;

працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння;

працівниками поліції не пред`явлено ОСОБА_1 як сертифікат відповідності так і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

поліцейські не роз`яснили процедури роботи пристрою;

працівниками поліції не встановлено факт вживання ароматичних напоїв перед проходженням огляду;

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №736374 від 13 квітня 2024 року скасована;

в матеріалах справи відсутня законна причина зупинки транспортного засобу у відповідності до вимог ст.35 ЗУ Про Національну поліцію;

працівниками поліції не пред`явлено ОСОБА_1 службових посвідчень;

працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння;

ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його прав та обов`язків;

транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, зупинений працівниками поліції не був;

ознаки алкогольного сп`яніння були відсутні;

у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного сп`яніння;

у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення свідків;

не відповідає дійсності те, що температура повітря, яка зазначена у результаті тесту, складала +22,0С;

у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в найближчому медичному закладі;

працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом;

огляд на стан сп`яніння не проводився в присутності двох свідків;

рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення;

відеозаписи наявні у матеріалах справи не велися безперервно;

сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника Нюні О.І., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 885106 від 13 квітня 2024 року, у якому викладено обставини вчинення правопорушення; DVD-диску, на якому містяться відеозаписи з відеореєстратора автомобіля патрульної полії; DVD-диску, на якому міститься відеозапис з нагрудних камер працівників поліції «export-qc58p»; результаті тесту приладу «Драгер» Alcotest 6810 щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 від 13 квітня 2024 року, який показав результат 0,57 %; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» ARCD-0524, чинне до 12 грудня 2024 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗЩ» ТОР від 13 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся; розписці ОСОБА_2 від 13 квітня 2024 року; рапорті поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 13 квітня 2024 року; копії постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Твердження апелянта про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, зупинений працівниками поліції не був, в матеріалах справи відсутні відомості про законність зупинки транспортного засобу у відповідності до ст.35 ЗУ Про Національну поліцію, а також те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №736374 від 13 квітня 2024 року скасована є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 885106 від 13 квітня 2024 року, який узгоджується з відеозаписами із реєстратора службового автомобіля, а також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечує факту свого керування транспортним засобом.

Так, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл export-qc58p.mp4, камера №474477) зафіксовано розмову працівників поліції із ОСОБА_1 з приводу того, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим такого права, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. Також, із матеріалів відеофіксації вбачається, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції, під керуванням ОСОБА_1 , відбулась в період дії комендантської години. Крім того, із відеозапису нагрудної камери працівників поліції вбачається, що після зупинки транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом даного транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 (файл export-qc58p.mp4 з камера №474477 з 00:03:45 год).

Виходячи із вищенаведеного, доводи захисника про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, зупинений працівниками поліції не був, в матеріалах справи відсутня законна причина зупинки транспортного засобу суд апеляційної інстанції оцінює критично, а скасування Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 11 вересня 2024 року постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №736374 від 13 квітня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність факту керування останнім автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, який беззаперечно підтверджується наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції оголошував ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення на відповідний огляд (файл export-qc58p.mp4, камера №477325 з 00:07:45 год).

Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 13 квітня 2024 року.

Твердження апелянта про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки вчинення правопорушення в цьому випадку доведено сукупністю інших доказів, в тому числі об`єктивними даними долученого до протоколу відеозапису.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб яким здійснювалася відеофіксація, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, яким фіксувалось правопорушення, не є безперервним не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, не спростовує факту вчинення ним правопорушення.

Твердження апелянта про те, що: ОСОБА_1 не був згідний із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на наступне.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 885106 від 13 квітня 2024 року, ОСОБА_1 13 квітня 2024 о 00 год. 03 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського, 7, керував автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» №ARCD-0524 (повірка дійсна до 12 грудня 2024 року), що підтверджується тестом №3591 від 13 квітня 2024 року, результат огляду становить 0,57% проміле, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Alcotest 6810» №ARCD-0524, результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,57% проміле, який останнім підписано без зауважень.

Також, як вбачається із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, результати огляду на стан сп`яніння 0.57 проміле, акт підписаний ОСОБА_1 в графі «З результатами згоден» без будь-яких зауважень, що свідчить про його згоду із даними результату проведеного огляду (а.с.4).

Із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції, при спілкуванні з водієм виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат позитивний 0,57 проміле.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Драгер та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування та підписав протокол огляду.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що працівники поліції спонукали ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду в найближчому медичному закладі, оскільки з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції тиску на ОСОБА_1 . Також, з цих відеозаписів видно, що зафіксовані ними події узгоджуються з даними протоколу. Крім того, стверджуючи в апеляційній скарзі, що дії працівників поліції були незаконними апелянт не наводить жодних відомостей про оскарження таких дій поліції в порядку, передбаченому КАС України, або до правоохоронних органів вищого рівня.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан наркотичного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, факт виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, вимога поліцейського пройти відповідний огляд у встановленому порядку та проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу фіксувалася поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а тому доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду через те, що огляд на стан сп`яніння не проводився в присутності двох свідків, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, висновки якої ґрунтуються на вимогах закону (ч.2 ст. 266 КУпАП в редакції Закону № 1231-IX від 16.02.2021р.).

Суд критично оцінює доводи захисника про те, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 щодо процедури проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від такого проходження, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відео з нагрудних камер працівників поліції (файл export-qc58p.mp4, камера №477325 з 00:12:00 год, та з 00:21:25 год) ОСОБА_1 було роз`яснено працівниками поліції процедуру проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не пред`явлено ОСОБА_1 як сертифікат відповідності так і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є безпідставними, оскільки на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Alcotest 6810» №ARCD-0524 ОСОБА_1 не заявляв клопотань про надання для ознайомлення цих документів, які згідно п.5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» надаються лише на вимогу особи, яка підлягає огляду.

Не відповідають дійсності твердження захисника про те, що працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, так як вбачається із матеріалів відеофіксації, працівники поліції озвучили ОСОБА_1 виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння (файл export-qc58p.mp4, камера №477325 з 00:07:45 год).

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його прав та обов`язків, спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 885106 від 13 квітня 2024 року, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, що підтверджується його підписом. Вищевказаний протокол підписаний останнім без зауважень. Також, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл export-qc58p.mp4, камера №477325 з 00:25:55 год) зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки.

Твердження апелянта про скасування постанови через не зазначення у протоколі ознак сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , є безпідставними, так як ознаки сп`яніння зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, а суть правопорушення з приводу якого складено протокол полягає в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» №ARCD-0524 (повірка дійсна до 12.12.2024), що підтверджується тестом №3591 від 13.04.2024, результат огляду становить 0,57% проміле, що вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема розписки ОСОБА_2 від 13 квітня 2024 року (а.с.7) ОСОБА_1 було відсторонено від керування ним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Крім того, факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформленні матеріалів справах про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нюні О.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя