ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Справа №597/188/23

Провадження №3-в/597/4/2024

Суддя Заліщцького районного суду Тернопільської області Торська І.В., розглянувши в приміщенні суду у м. Заліщики подання начальника Чортківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області В.Бурлаки про вирішення питання, пов`язаного із виконанням постанови суду,

встановив:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшло подання начальника Чортківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області В.Бурлаки про вирішення питання, пов`язаного із виконанням постанови суду від 30.03.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 та ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою на правопорушника накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

В обґрунтування подання інспектор, покликаючись на вимоги ст.304 КУпАП, вказує на наявність підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Так, відповідно до вимог ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У відповідності до п. 13.13 розділу XIII наказу Міністерства юстиції України № 474/5 «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно-корисних робіт» від 19.03.2013 р., якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Порядок виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт визначений Главою 31-АКУпАП (ст.ст. 325-1 - 325-4 КУпАП). Згідно із ст.325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом. Відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт передбачена ст.183-2 КУпАП. Під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у цій статті треба розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно-корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно-корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння. Поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно-корисних робіт.

Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно із ст. 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання. Відповідно до пунктів 5, 6 і 9 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік випадків у разі настання яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, а саме: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. В усіх інших випадках постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання.

Крім того, санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачено лише один вид стягнення, а саме виконання суспільно-корисних робіт. Можливість заміни стягнення у виді суспільно- корисних робіт Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена. Також, чинний Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає можливість відстрочки, заміни або припинення виконання адміністративного стягнення.

В свою чергу у поданому до суду інспектором поданні про вирішення питання виконання постанови відсутня прохальна частина такого подання, покликаючись на норму ст.304 КУпАП ініціатором подання не конкретизовано, який саме захід він просить вжити суд в порядку ст.304 КУпАП за результатами розгляду подання по суті.

Враховуючи наведене, оглянувши матеріали подання, суд приходить до висновку, що за відсутності вказівки, яким чином суд повинен вирішити порушене у поданні питання, суд позбавлений можливості розглянути його відповідно до вимог КУпАП, а тому таке слід повернути для доопрацювання.

Керуючись ст. 304 КУпАП, суд

постановив:

подання начальника Чортківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області В.Бурлаки про вирішення питання, пов`язаного із виконанням постанови суду від 30.03.2023 року у справі №597/188/23 щодо ОСОБА_1 повернути для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина ТОРСЬКА