Справа № 127/8959/24
Провадження № 33/801/593/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Овчаренка О.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Овчаренка Олега Олексійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

12 березня 2024 року приблизно о 18.00 год в м. Вінниці по вул. О. Довженка, 14, водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, належним ПП «Вінницька ліфтова компанія» - «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 та в порушення вимог п. 2.9А, п. 12.3, ПДР України не вжив заходів до зменшення швидкості, об`їзду та допустив зіткнення з електроопорою. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія ОСОБА_1 в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», результат алкотест 6820 2,14 ‰, 2,21 ‰.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 травня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, з застосуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Овчаренко О.О. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою в зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Овчаренка О.О., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні вказаних правопорушень. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи судове рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

1.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №626123, згідно якого 12 березня 2024 року приблизно о 18.00 год в м. Вінниці по вул. О. Довженка, 14, водій ОСОБА_1 , керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія ОСОБА_1 в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», результат алкотест 6820 2,14 ‰, 2,21 ‰.

2.Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №626124, згідно якого 12 березня 2024 року приблизно о 18.00 год в м. Вінниці по вул. О. Довженка, 14, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, належним ПП «Вінницька ліфтова компанія» - «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 та в порушення вимог п. 12.3, ПДР України не вжив заходів до зменшення швидкості, об`їзду та допустив зіткнення з електроопорою. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

3. Даними схеми місця ДТП.

4.Висновком КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 12 березня 2024 року №0340, результат алкотест 6820 2,14 ‰, 2,21 ‰.

5.Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння.

6.Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з рапорту інспектора роти № 3 ГУНП у Вінницькій області Войцещука О.А., 12 березня 2024 року під час несення служби прибули на виклик по вул. Довженка, 14 і виявили заявника ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_2 , які повідомили, що стали очевидцями того, що автомобіль «Рено Кенго», д.н. НОМЕР_2 , здійснив наїзд на електроопору. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

На відеозаписі, зокрема, зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, порушена мова і координація рухів. Свідок чітко вказав на ОСОБА_1 і зазначив, що саме він був водієм. Крім того, на пропозицію працівника поліції проїхати на огляд в медичний заклад, ОСОБА_1 наголосив, що він є відповідальною особою і не може покинути автомобіль до приїзду евакуатора. При цьому, ОСОБА_1 не повідомляв про те, що під час вчинення ДТП автомобілем керував ОСОБА_4 .

Зокрема, в суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 підтвердили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до п.7 Розділу 2 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова районного суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на те, що протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам закону, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зміст протоколів про адміністративні правопорушення свідчать про те, що вони відповідають положенням статті 256 КУпАП.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому не вбачаю підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно нього.

Керуючись ст.124, ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Овчаренка Олега Олексійовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун