Справа № 541/3983/24
Номер провадження3/541/1431/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Миргород

Cуддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши, матеріали, які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , віськовослужбовця РНОКПП не встановлено,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

22.10.2024 року з 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив сварку з дружиною та почав ображати нецензурною лайкою за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви, клопотання до суду не надходили. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суддя розглядає справу за наявними в справі матеріалами.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відомості про те, що він своїми діями завдав психологічне насильство дружині, відсутні, що спростовується рапортом пом.чергового Миргородського РВ ГУНП в Полтавській області, де вказано, що о 04.35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.10.2024 о 04.35 в АДРЕСА_1 в даний час чоловік в стані наркотичного сп`яніння прийшов до заявниці та намагається підпалити двері квартири, щоб вона їх відчинила (а.с.2), протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.102024 року де обставини справи вказано, що 22.10.2024 з 00.00 гр. ОСОБА_1 , зі слів завяниці ,почав підпалювати невідомі предмети та поводити себе агресивно (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.10.2024 року, де остання зазначила,що відбулась суперечка з чоловіком, і коли той опинився за дверима останній почав палити під дверима та підставляти під двері невідомі предмети (а.с.4). Наведені докази не доводять обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 почав ображати дружину нецензурною лайкою за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, які суду надано не було.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03, рішення від 21 жовтня 2011 року, відповідно до яких при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.173-2, 247, 252, 268, 280, КУпАП, суддя-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова