справа № 361/349/24
провадження № 3/361/977/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №274302 від 20.12.2023, ОСОБА_1 20.12.2023 о 01 год. 40 хв., по вул. Київській, 249-а в місті Бровари керував автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Косенко І.А. зазначив, що протокол відносно ОСОБА_1 складений незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку норм КУпАП. Так, матеріали справи не містять підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського не містить доказів керування. Оскільки вказані обставини виключають наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення адвокат просив закрити справу на підставі ст. 247 КУпАП. Повідомив, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , 20.12.2023 він вийшов зі своїм товаришем у двір, де був припаркований його автомобіль, до них підійшли люди у військовій формі, з ними виникла суперечка, після чого вони викликали поліцію і звинуватили ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом. По приїзду працівників поліції ОСОБА_1 стверджував, що він автомобілем не керував, тому він і відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції не взяли до уваги його доводи.

Також адвокат Косенко І.А. додав, що на даний час в провадження Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.12.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, яку було складено працівниками поліції одночасно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №274302 від 20.12.2023 і яка долучена до матеріалів справи в якості доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд, заслухавши доводи представника ОСОБА_1 адвоката Косенка І.А., дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та оглянувши відеозапис на диску, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до письмових пояснень, вказані в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ході переслідування під час патрулювання вони зупинили автомобіль Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, свідки підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З метою перевірки даних пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом неодноразово викликалися в судове засідання, однак будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання жодного разу до суду не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. Направлена за вказаною адресою свідка ОСОБА_4 повістка про виклик до суду повернулася адресанту з позначкою «адресат відмовився».

При цьому, крім пояснень цих свідків, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто виконував функції водія під час руху транспортного засобу.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 стверджував, що він проживає в будинку поряд і просто стояв неподалік автомобіля, заперечував факт керування цим автомобілем та з цієї ж причини відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження зазначених ОСОБА_1 обставин його проживання в будинку, поблизу якого відбулася подія, стороною захисту надано Договір оренди квартири від 22.03.2023, згідно якого ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .

З матеріалів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається ані дій водія ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом, ані зупинення цього транспортного засобу працівниками поліції, отже суд вважає, що працівниками поліції не доведено факту керування останнім транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які передують направленню водія на огляд до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння.

Ураховуючи в сукупності установлені обставини та досліджені матеріали, суд уважає, що доводи сторони захисту знайшли своє підтвердження, оскільки факт відмови від проходження огляду у зв`язку із керуванням транспортним засобом не підтверджено належними, достатніми та переконливими доказами.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 274302 від 20.12.2023 не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко