Номер провадження3/205/4817/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2024 року о 22 год. 53 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку 22 по пр-ту Металургів в Новокодацькому районі міста Дніпра, повторно, протягом року, керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 .

Суд дослідив матеріали справи, прийшов до наступного.

Національним законодавством, а саме КпАП України не визначена підвідомчість справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 126 ч.5 КпАП України, але суд виходить з наступного.

За змістом ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б визначала підвідомчість справ про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч.5 КпАП України, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати норми ст. 124 Конституції України у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу по суті.

За ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Відповідно ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №147034 від 10.10.2024 року, рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №3в Дніпропетровській області від 09.10.2024 року, постановою серії ЕПР1 №125569 від 08.09.2024 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 08.09.2024 року було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яке не має права керування таким транспортним засобом.

Так, згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до довідки старшого інспектора з ОД відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області Лазебного С. від 17.10.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку з чим, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб.

Згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особою віком від 16 до 18 років адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, вона підлягає адміністративної відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, до зазначеної особи можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Дослідивши обставини справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина неповнолітнього ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст. 126 КУпАП, доведена, однак враховуючи те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення він був неповнолітнім, тому відповідно до ст. 24-1 КУпАП, до неповнолітнього ОСОБА_1 необхідно застосувати такий захід впливу, як попередження.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У даному випадку порушник є неповнолітньою особою, до якої застосовуються заходи впливу, тому судовий збір не сплачується.

Керуючись ст. 13, 24-1, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 221, 279, 283, 284 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя Шиян В.В.