Номер провадження: 33/813/2284/24
Номер справи місцевого суду: 507/723/24
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеса апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. Судового збору на користь держави.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 22.03.2024року о 13:58 годині, на автодорозі Криве Озеро-Балта, в с. Янишівка Подільського району Одеської області, (блок-пост), керував вантажним автомобілем «DAF» д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «GRANALU»д/н НОМЕР_2 , при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «Любашівська БЛІЛ».

Згідно акту медичного огляду № 000007 від 22.03.2024 року, ОСОБА_1 22.03.2024 року у КНП «Любашівська БЛІЛ» пройшов медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, за допомогою технічного приладу «Алконт 01 СУ», результат тесту склав 3,0 %.

Згідно медичного висновку № 000007 від 22.03.2024 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року

Не погоджуючись з постановою суду особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, та такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам Закону, а також такою, що прийнята із значними порушеннями процесуальних норм. Просить скасувати оскаржувану постанову Любашівського районного суду Одеської області від 09.08.2024 року, та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 по перше зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли його на стан сп`яніння.

По друге, сам по собі огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням інструкції з експлуатації та використання приладу Алконт 01су, лікарем не проводився контрольний забір повітря для підтвердження справності приладу, мундштук в його присутності не розпаковувався, а тому проведений огляд є недійсним та ставить під сумнів справність самого приладу.

По третє, внесені лікарем всі записи до акту медичного огляду не відповідають фактичним обставинам та внесені завідома неправдиві данні. Наголошується, що в акті медичного огляду зазначено та внесена не правдива інформація, що використання приладу Алконт 01су при його огляді ніби проводився двічі, 22.03.2024 о 15:27 годині та 22.03.2024 о 15:48 годині, та ці дані записи внесені в акт медичного огляду, але зазначене не відповідає дійсності, так як фактично зазначений газоаналізатор використовувався один раз, що підтверджується відеозаписом нагрудної відеокамери поліцейського, і фактично огляд проводився лише 22.03.2024 о 15:35 год.

По четверте, ОСОБА_1 зазначає, що на приладі Алконт 01су яким йому проводили огляд, відсутній відтиск клейма повірителя. Зазначене, на думку ОСОБА_1 свідчить про те, що газоаналізатор Алконт 01су, який використовувався під час його огляду не пройшов повірку та не має діючого свідоцтва про повірку.

По п`яте, в скарзі зазначено, що поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери у повній мірі, який має бути безперервним, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 вважає, що доданий до протоколу відеозапис є неналежним доказом по справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції належним чином з`ясував обставини справи, викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 200739 від 22.03.2024 року;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 000007 від 22.03.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.03.2024 року у КНП Любашівська БЛІЛ пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою технічного приладу Алконт 01су, результат тесту склав 3,0% ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 000007 від 22.03.2024 року, згідно якого, ОСОБА_1 22.03.2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що на блокпосту в с. Янишівка був зупинений автомобіль DAF, водій якого поводив себе неадекватно, на вимогу поліцейських пред`явити документи, що посвідчують особу не реагував, мав ознаки алкогольного сп`яніння, на будь-які законні вимоги поліцейських не реагував, в результаті чого його було затримано та доставлено до КНП Любашівська БЛІЛ ;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 22.03.2024 року дійсно керував вантажним автомобілем «DAF» д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «GRANALU» д/н НОМЕР_3 та був зупинений на блокпосту в с. Янишівка Подільського району Одеської області. При спілкуванні поліцейського із ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився, на будь які законні вимоги поліцейських не реагував, після чого був затриманий та доставлений до КНП «Любашівська БЛІЛ». Окрім того, із відеозапису видно, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у КНП «Любашівська «Любашівська БЛІЛ», з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою технічного приладу «Алконт 01 СУ», результат тесту склав 3,0. Результати тесту ОСОБА_1 не заперечував та дії співробітників лікарні при проходженні тесту не критикував.

Ці докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Також неспроможними є доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки зазначене направлення необхідне в разі проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу поліцейським та яке в розумінні статті 251 КУпАП не є доказами в справі про адміністративне правопорушення, тобто долучення його до протоколу не потрібне.

Щодо посилань апелянта, що огляд в медичному закладі було проведено з порушенням інструкції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

ОСОБА_1 не надав суду доказів оскарження ним дій чи висновку «КНП Любашівська БЛІЛ» № 000007 від 22.03.2024 року щодо результатів огляду його на стан сп`яніння.

Під час проведення або після проведення медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 мав можливість висловити свою незгоду із результатами такого огляду, про що зазначити, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" або ж додати відповідні пояснення на окремому аркуші. Проте таких обставин по справі не встановлено.

Отже, істотних порушень порядку проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, які б впливали б на результати цього огляду не виявлено, а тому висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 є належним та допустимим доказом.

Посилання апелянта на те, що він пройшов огляд один раз о 15:35 годині, а в медичному акті вказано, що він пройшов огляд о 15:27 годині та повторний о 15.48 годині, не спростовують результатів тесту, який показав 3,0 % та не можуть вважатися такими, що не відповідають дійсності.

Не заслуговують на увагу і посилання на те, що відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських є недопустимим доказом, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт ненадання суду безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду. Крім того, ця обставина не спростовує факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, який підтверджується об`єктивним доказом - медичним висновком від 22.03.2024 року, складеним на підставі акту медичного огляду від цієї ж дати.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилад який використовувався медичними працівниками при його огляді не пройшов перевірку та не має свідоцтва про повірку, на ньому відсутній відтиск клейма повірителя суд розцінює як форму захисту, оскільки доказів не відповідності чи не справності приладу Алконт 01су, яким ОСОБА_1 було проведено огляд, матеріали справи не містять та останнім до матеріалів справи не долучались.

Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається особі, яка проходить огляд на її вимогу, а такої вимоги, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 не висловлював.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції, чи дій співробітників лікарні, ОСОБА_1 в той день не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких доказів не містять.

Відтак, доводи ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов