Постанова

Іменем України

14 жовтня 2024 року

смт Краснопілля

cправа № 578/806/24

провадження № 3/578/494/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Косар А. І. розглянув у судовому засіданні в залі суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

особа, щодо якої розглядається справа:

ОСОБА_1 , дата і місце народження: 11.10.1972, село Попівка Охтирського району Сумської області; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; за протоколом не працює,

учасники судового провадження:

ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

адвокат Фомінов Роман Миколайович в інтересах ОСОБА_2 (ОРДЕР на надання правничої (правової) допомоги СЕРІЯ ВМ № 1045960 від 30.09.2024)

та установив:

09.08.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді Краснопільського районного суду Сумської області Косар А. І. надійшов адміністративний матеріал з Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 006517 від 01.08.2024 стосовно ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 006517 від 01.08.2024 водій ОСОБА_1 01 серпня 2024 року о 18:30 год. в селищі Краснопілля за вул. Весняна, 17 керувала транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп?яніння зі згоди водія у встановленому закономпорядку проводився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820. Відповідно до тесту № 901 проведеному 01.08.2024 о 18:48 год. водій дйсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння. Результат огляду 1.78 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовилася, що було зафіксовано на порт. відео №11139948/8, №11139948/6, чим порушила вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/.

До Протоколу додаються: Результат тестування на алкоголь; Акт огляду на стан алкогольного сп?яніння; Направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння до закладу охорони здоров`я КНПСОРОКМЦСНЗ; письмові пояснення від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 01.08.2024; фотокопія ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №006518 від 01.08.2024 стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП; Розписка про відсторонення від керування транспортним засобом; Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та Декларація про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки; матеріали відеозапису.

30.09.2024 адвокат Фомінов Роман Миколайович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та мотувує тим, що остання винною себе не визнає, факт вживання алкоголю заперечує, керувала транспортним засобом у тверезому стані, а поліцейським стосовно неї були допущені порушення процедури проведення медичного огляду.

Так, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте після отримання результату алкотесту поліцейський навіть не запитав у ОСОБА_1 чи згодна вона з цими результатами, чи ні. Після цього поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі та можливість здати біологічні зразки, не роз`яснивши, при цьому, що це є її правом, яке вона може реалізувати, якщо не згодна з результатами огляду, а лише повідомив: « ОСОБА_4 , 1.78, ви перебуваєте в алкогольному сп`янінні, згідно вас буде складений адмінпротокол за ст. 130, а також за ст. 124» (відеозапис 18:49:48). Лише після того, як був складений протокол про адмінправопорушення, поліцейський вказав ОСОБА_1 , що їй потрібно поставити підпис, що вона згодна з результатом. Захист звертає увагу на юридичну необізнаність ОСОБА_1 в процедурі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та відсутність з боку поліцейського будь-якого роз`яснення прав на оспорювання результату огляду, вчиненого на місці ДТП. ОСОБА_1 не в повному обсязі були роз`яснені права, передбачені cтаттею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, зокрема останній працівником поліції не було роз`яснено право скористатися послугами захисника, що є порушенням її права на захист (відеозапис 18:51:25). Також, не відповідає дійсності висновок поліцейського, зафіксований в протоколі серії ААД №006517 від 01.08.2024 та на відеозаписі з нагрудної камери (20:10:26) про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі відмовилася, оскільки, як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 не відмовлялася пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі. На матеріалах відеозапису взагалі відсутнє роз`яснення права проїхати до медичного закладу для огляду у разі незгоди із результатами на місці зупинки. З цих підстав незаконним і безпідставним є складання письмового направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Тобто, враховуючи висновок поліцейського про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовилася, в протоколі про адміністративне правопорушення при викладенні суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення невірно зазначено суть обвинувачення, а саме про те, що діями останньої порушено вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху. Отже, фабула протоколу не відповідає фактичним обставинам та вказаній нормі, і позбавляє ОСОБА_1 захищатись від висунутого обвинувачення. Враховуючи наведене, захист дійшов висновку, що в даному випадку, на підставі частини 5 статті 266 КУпАП, процедуру огляду на стан сп`яніння слід визнати такою, що проведена з порушенням вимог цієї статті, а тому вона вважається недопустимою, такою, що проведена з порушенням норм Закону. Як наслідок, згаданий протокол про адміністративне правопорушення складений із істотними порушеннями вимог закону, відомості, викладені в ньому не можуть бути використані у суді як доказ у справі про адміністративне правопорушення. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

В матеріалах справи відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 по суті правопорушення пояснила, що викладені у протоколі обставини не визнає. Вона не обізнана в галузі права, слухняно виконувала вказівки поліцейського. 01.08.2024 у волонтерських справах поверталася з прикордоння, попала під обстріл, вжила заспокійливий засіб та продовжила рух, на певному відрізку дороги не впоралася з керуванням і здійснила наїзд на паркан. Господар пошкодженого майна викликав поліцію. Після ДТП вона була пригнічена ситуцією, що склалася, зокрема щодо пошкодження майна, погано себе почувала, тому навіть не розуміла слів поліцейського, що показник 1.78. На місці ДТП поліцейський не пропонував їй проїхати в заклад охорони здоров`я на огляд і вона не відмовлялася від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.Підписала усі документи, що давав поліцейський на підпис. Підтримує клопотання адвоката і просить справу закрити.

В судовому засіданні адвокат Фомінов Роман Миколайович в інтересах ОСОБА_2 підтримав заявлене клопотання про закриття провадження стосовно ОСОБА_2 . Поліцейський допустив спрощену процедуру огляду водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, і приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам«Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.9 «а» ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103).

Так, за приписами частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з частиною шостою статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№ 006517 від 01.08.2024 водій ОСОБА_1 01 серпня 2024 року о 18:30 год. в селищі Краснопілля за вул. Весняна, 17 керувала транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп?яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820. Відповідно до тесту № 901 проведеному 01.08.2024 о 18:48 год. водій дйсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння. Результат огляду 1.78 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовилася, що було зафіксовано на порт. відео №11139948/8, №11139948/6, чим порушила вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм статті 130 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений частиною другою статті 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (стаття 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Частиною другою статті 266 КУпАП визначено під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 006517 від 01.08.2024 застосовувалась відеофіксація за допомогою нагрудних камер поліцейських, про що зазначено в цьому протоколі. Свідки під час фіксації правопорушення не залучались.

Так, органом поліції до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 006517 від 01.08.2024 направлено диск з відеозаписом з порт. відео №11139948/8 та №11139948/6.

Записано 5 відеофайлів, з яких слідує, що поліцейські прибули на місце ДТП і один з них пропонує водію Куровій пройти огляд, оскільки чутно запах алкоголю, на що ОСОБА_1 погодилась. Про результат тесту повідомив (далі мовою оригіналу: « ОСОБА_4 , 1.78, ви перебуваєте в алкогольному сп`янінні, згідно вас буде складений адмінпротокол за ст. 130, а також за ст. 124» (18:49:48). О 18:51:25 поліцейський роз`яснює особі права, передбачені cтаттею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП ( право скористатися послугами захисника не роз`яснено). Далі відбувається документування правопорушення, розмова поліцейського з власником пошкодженого майна, фільмується пошкодження, водій говорить про відшкодування матеріальних збитків тощо. О 20:10:37 поліцейський зачитує ОСОБА_1 зміст протоколу за статтею 130 ч.1 КУпАП. Зазначає про вилучення посвідчення водія та видачу тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом строком на 3 місяці, до розгляду справи у суді.

Разом з цим, в матеріалах відеозапису не зафіксовано незгоду водія з результатами огляду на місці ДТП; не зафіксовано за яких обставин поліцейський виписав водію Куровій Направлення для огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; не зафіксована відмова водія Курової від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Окремої оцінки потребує Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведенитй у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, млява мова. Разом з цим, за матеріалами відеозапису ознаки: хитка хода, млява мова не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції частини першої статті 130 КУпАП та п. 2.9. «а» ПДР, а тому її відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі частини першої статті 130 КУпАП виключається.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейським уповноваженого відділення поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (чч. 1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до пункту 1 статті 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення - стаття 130 ч. 1 КУпАП, то провадження в справі щодо неї підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247КУпАП.

Водійські права вилучаються поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання особи.

Для повернення посвідчення водія необхідно звернутися до відповідного територіального сервісного центра МВС, надавши копію постанови суду.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту 1 статті 247Кодексу України про адміністративні правопорушення, - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для повернення вилученого посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , останній необхідно звернутися до територіального сервісного центра МВС за місцем проживання, надавши копію постанови суду, що набрала законної сили.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар