Справа № 343/1538/24
Провадження № 33/4808/1025/24
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду від 25.09.2024 року відносно нього за ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Долинського районного суду від 25 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 850 гривень 00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

За постановою суду, 09 липня 2024 року о 15 год. 40 хв. у с. Гошів по вул. Шевченка Калуського району Івано-Франківської області на автодорозі Н10 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Caddy", д.н.з. НОМЕР_2 , який попутно повертав ліворуч на вул. Свічанська, чим порушив п. 2.3б,12.1,14.6а ПДР. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що прийнята без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи. Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд не дав оцінки невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам нормативно-правових актів та об`єктивним обставинам справи.

Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.124 КУпАП, доказів які б підтверджували його вину у ДТП в матеріалах справи відсутні. Усі сумніви щодо доведеності його вини всупереч вимогам закону, трактувались виключно з обвинувальним ухилом проти нього.

Просить скасувати постанову суду, постановити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Також, ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку із тим, що з 01 вересня 2024 року, по теперішній час, перебуває на військовій службі за призивом по мобілізації, просить розглянути справу без його участі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про дату та час місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції то його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає тільки у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, пунктом 2.3 «б» ПДР регламентовано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також, п. 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Крім того, відповідно до пункту 14.6 а. ПДР - обгін заборонено: на перехресті.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, зі схеми місця ДТП, яка складена за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, які в своїй сукупності свідчать тільки про те, що між транспортними засобами сталося ДТП, однак останні однозначно вказують на те, що у діях саме особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад правопорушення за ст. 124 КУпАП, що полягає у недотриманні п. 2.3.б, 12.1,14.6а ПДРУкраїни.

Інакше кажучи, якби особа, що притягається до адміністративної відповідальності, вчиняла дії вказані у протоколі, то її ТЗ не отримав би ті пошкодження, які є наявними у нього.

Крім того, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин події, що сталися під час руху, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності. Також ОСОБА_1 надав суду фотознімки та відеоматеріали на яких зафіксовано дорожню обстановку на місці ДТП, яка розглядається судом, які було оглянуто судом в судовому засіданні.

Так, відповідно до наданих відеоматеріалів дійсно вбачається, що по ходу наближення до місця на якому відбулося ДТП, спостерігається відсутність попереджувальних знаків, що можуть вказувати про наближення до перехрестя, та відсутність знаків пріоритету, які також можуть свідчити про наближення до перехрестя оскільки такі знаки встановлюють саме черговість проїзду перехресть. Вказує, що візуально визначити наявність попереду перехрестя з достатньої відстані не можливо, оскільки навіть при явному виявлені асфальтованої дороги що примикає зліва, визначити що це є перехрестя, на якому обгін заборонено, а не примикання до прибудинкової чи будь якої іншої території, на якому обгін дозволений, визначити не можливо.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов`язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо. Слід пам`ятати, що під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов`язаний рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини і дотримуватися допустимих інтервалів: не менше 0,8 м і не більше 2,5 м, для того щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів.

Так, водій автомобіля "Volkswagen Caddy", д.н.з. НОМЕР_2 , перед тим, як виконувати маневр «поворот ліворуч» не переконався, що це буде безпечним і не буде створювати небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з автомобілем "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який вже виконував маневр «обгін», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначені докази суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належними та допустимими, у зв`язку з чим приходить до висновку про відсутність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності порушення ПДР України, зокрема п. п. 2.3.б, 12.1,14.6а Правил.

В справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Долинського районного суду від 25.09.2024 року задовольнити, поновити строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2024 року відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз