Справа № 948/451/24
Номер провадження 3/948/204/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., за участю секретаря Порохні І.І., захисника Чолана М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи

02.06.2024 р. о 16 год. 50 хв. ОСОБА_1 на 21 км автодороги Полтава Нехвороща Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом ЗАЗ Сенс днз НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил Дорожнього руху.

02.06.2024 р. о 16 год. 50 хв. ОСОБА_1 на 21 км автодороги Полтава Нехвороща Полтавського району Полтавської області вчинив ДТП, а саме здійснив зіткнення з тимчасовою бетонною будівлею, яка знаходилась поруч з перехрестям, де організовано круговий рух у вигляді блок посту, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху.

02.06.2024 р. о 16 год. 50 хв. ОСОБА_1 на 21 км автодороги Полтава Нехвороща Полтавського району Полтавської області керував транспортним засобом ЗАЗ Сенс днз НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху та на перехресті, де організовано круговий рух, при повороті ліворуч допустив зіткнення з бетонною будівлею (блокпост), внаслідок чого будівля отримала механічні пошкодження з матеріальними збитками, зокрема завдано збитків тимчасовій будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив пп. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Постановою суду від 18.06.2024 р. вищевказані справи об`єднані в одне провадження.

2.Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, а також за ст.122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

3.Позиції учасників судового провадження

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.54), що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, разом з цим адвокат повідомив та надав довідку про те, що ОСОБА_1 21.06.2024 р. призваний у ЗСУ під час мобілізації та направлений до ВЧ НОМЕР_2 (а.с.62).

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду належним чином (а.с. 58).

У судовому засіданні захисник Чолан М.В. зазначив, що ОСОБА_1 визнає вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та 122-2 КУпАП, водночас не погоджується з винуватістю за ч.4 ст. 130 КУпАП та просить перекваліфікувати дії останнього на ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння на час керування автомобілем та вчинення ДТП. Ці обставини підтверджуються показаннями свідків захисту та крім цього, протокол за ч.4 ст. 130 КУпАП працівниками поліції складено з порушенням законодавства, без роз`яснення ОСОБА_1 його прав, тоді як останній вказуючи, що випив після ДТП, думав, що взагалі не буде нести відповідності за ст. 130 КУпАП.

4.Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.124 та ст.122-4 КУпАП підтверджується наступною сукупністю доказів, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення за ст.124 та ст.122-4 КУпАП та їх копіями, якими встановлено факт вчинення правопорушень (а.с.2,10,11,20,25,37);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений до Машівської ЦРЛ на огляд, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння шкіри обличчя, результат якого показав 2,11 проміле (а.с.3,21);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру 0726, у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, результат якого показав 2,41 проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився (а.с.4);

- результатом тестування на алкоголь №941, з якого вбачається, що 02.06.2024 р. о 18 год. 53 хв. ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь результат якого показав 2,41 проміле (а.с.5);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2024 р. відповідно до якого ОСОБА_1 о 02.06.2024 р. о 19 год. 20 хв. у КНП Машівська лікарня був проведений огляд, в результаті чого зроблено висновок, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.6);

- довідкою інспектора САП ПРУП ГУНП в Полтавській області Семирод В. №1232/115/125/21/06-2024 від 11.06.2024 р. про те, що відповідно до Інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.7,22,39);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.06.2024 р. відповідно до якого 02.06.2024 р. о 20 год. 48 хв., інспектором з РРПП СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП Кривобік В.Г., у присутності 2 свідків був проведений огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ЗАЗ Сенс, легковий, днз НОМЕР_1 , для зберігання на спеціальний майданчик в с. Розсошенці Полтавської області, у зв`язку з складенням матеріалів за ч.4 ст.130, ст.122-4 та ст.124 КУпАП (а.с.9,24,41);

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 №83/1/2200 від 10.06.2024 р. про те, що 02.06.2024 р. під час ДТП будівлі блокпосту, що знаходиться на перехресті доріг Полтава Машівка- Нехвороща нанесені пошкодження, які потребують ремонту дорожньо - будівельною технікою. Сума збитків внаслідок ДТП становить 2 231,40 грн (а.с.12,26,42);

- копією фотознімку з місця події, на якому відображена бетонна будівля з якою зіткнувся передньою частиною легковий автомобіль (а.с.27);

- схемою ДТП, на якій відображено транспортний засіб, тимчасова споруда, клумба, електроопора, дорожній знак, дорожня розмітка, дорожня табличка, узбіччя, а також пошкодження транспортного засобу ЗАЗ Сенс днз НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 (а.с.38);

- відеозаписом з місця події, відповідно до якого 02.06.2024 р. о 18 год. 27 хв. працівники поліції після неодноразової спроби викликати ОСОБА_1 з квартири, потрапили до неї одночасно з матір`ю останнього. В ході розмови ОСОБА_1 пояснив, що з роботи їхав додому, по дорозі не впорався з керуванням та вдарився в блокпост, при цьому зауважив, що їхав сам, потім поїхав додому попутнім транспортом. Зазначив, що вживав алкоголь після події, одночасно повідомив, що вживати не можна до того (18:32 а.с.14). Так як документи залишились у машині працівники поліції разом з ОСОБА_3 поїхали на місце ДТП. Величку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події з допомогою алкотесту Драгер (18:48 а.с.14), на що останній погодився, результат якого показав 2,41 проміле (18:50 а.с. 14). Також в ході розмови з ОСОБА_3 він повідомив, що вжив 150 200 грам горілки перед тим, як приїхала поліція, з результатом не погодився. У приміщенні лікарні повідомив, що злякався та зняв стрес (19:05 а.с.14), пройшов тест, результат якого показав 2,11 проміле. Також в ході розмови з поліцейським повідомив, що вчинив безвідповідально. Крім цього, на відео відображено бетонний блокпост та транспортний засіб, який зіткнувся з нею передньою частиною транспортного засобу.

В подальшому було складено протоколи та інші матеріали справи, роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у документах розписався Величко (а.с.13,14,30,31,43,44).

На підтвердженні доводів сторони захисту були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, свідок ОСОБА_4 показав, що товаришує з ОСОБА_1 , точної дати не пам`ятає, але одного дня ввечері виїхав з дому на с. Селещину, і повертаючи на центральну вулицю, помітив на дорозі ОСОБА_1 , який йшов назустріч, весь у крові, що було близько 300 м від блок-посту. Він призупинився, посадив Величка в автомобіль та повіз до себе додому вмитися. Останній був в стані алкогольного сп`яніння, від нього було дуже чути перегаром, його трусило. Після цього, він відвіз Величка додому, а потім поїхав до блок-посту, де вже була поліція.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дружина ОСОБА_1 показала, що її чоловік працював водієм бензовозу ПП «Надєжда» і того дня, як все трапилось, після обіду відпочивала вдома, коли додому приїхав чоловік, п`яний, а через пів години приїхала поліція. Їй він повідомив, що кудись врізався автомобілем, внятно не міг нічого пояснити, до приїзду працівників поліції перебував у спальні, алкоголь не вживав, оскільки вдома його взагалі не має.

Так, відповідно до п.2.10 «а» та «є» Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно пп.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку доказам у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124 КУпАП стороною захисту не оспорюється, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, а відтак є доведеною. Водночас, з обвинувачення за ст. 124 КУпАП підлягає виключенню обставина заподіяння шкоди автомобілю, з огляду на те, що ОСОБА_1 є його власником, а відтак не може нести відповідальність за пошкодження власного майна.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Так, відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП передбачена за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, як видно з матеріалів дослідженого відеозапису, винуватість ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП ґрунтувалася на його поясненнях зафіксованих на відео, в той час, коли працівники поліції зайшли до нього в квартиру, про те, що він вжив алкоголь після ДТП.

Разом з тим, згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Водночас, згідно ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

З огляду на викладене, працівниками поліції ОСОБА_1 мали б бути роз`яснені його права, зокрема не свідчити проти себе, і за наявності для того законних підстав відібрати пояснення.

З матеріалів справи видно, що права ОСОБА_1 були роз`яснені лише після складення протоколу, зокрема і за ч.4 ст. 130 КУпАП, де його пояснення у протоколі вказані нерозбірливо, інших пояснень він не надавав, права роз`яснені були лише о 21.13 год.

За таких обставин, надані ОСОБА_1 усні пояснення без роз`яснення прав в установленому законом порядку суд визнає неналежними доказами у справі.

Водночас, факт перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані за кермом автомобіля, тобто керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 , який зустрів ОСОБА_1 на відстані близько 300 м від місця ДТП, тобто відразу після пригоди та пояснив, що останній перебував у в стані алкогольного сп`яніння, про свідчив різкий запах алкоголю від нього. Ці доводи також підтверджуються показаннями дружини ОСОБА_1 , яка повідомила, що чоловік прийшов додому п`яний, вдома алкоголь не вживав, оскільки такого вдома не було.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Так, зважаючи на вищевикладене та те, що у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП та залишив його місце, а відтак його дії потрібно перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина в цій частині є доведеною «поза розумним сумнівом» та така перекваліфікація не порушує його права, так як покращує його становище.

5.Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає повне визнання вини.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є вчинення правопорушення за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України військового стану.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, є вчинення правопорушень за інших надзвичайних обставин, якими є введення на території України військового стану та вчинення правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

6.Мотив накладення стягнення

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкцією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з огляду на викладене, оскільки санкція ст.122-2 КУпАП передбачене найбільш суворе стягнення у виді адміністративного арешту, а відтак стягнення має були накладене в межах санкції цієї статті.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини та характер вчинення адміністративних правопорушень, їх кількість, особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, поведінку після вчинення правопорушень та дійшов висновку, що йому слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк.

З огляду на викладене, кількість правопорушень, їх суспільну небезпеку, суд не вбачає підстав для призначення йому більш м`якого стягнення і виді штрафу.

Так, за матеріалами справи, згідно відомостей наданий поліцією ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, водночас, під час допиту дружини останнього встановлено, що він працював водієм, що вказує на те, що він мав посвідчення водія.

Крім цього, суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції, при розгляді скарги заявниці на притягнення її до адміністративної відповідальності суд застосував ст. 2 Протоколу № 7 (право на оскарження в кримінальних справах), тобто прирівняв адміністративні правопорушення до кримінальних.

Отже, при призначенні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує висновки постанови ОП ККС ВС від 04.09.2023р. у справі № 702/301/20, згідно яких особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 294 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.124 та ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець