Справа №758/7980/24 Головуючий у І інстанції Павленко О.О.
Провадження № 33/824/3737/2024 Категорія ч. 2 ст. 172-15 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

В С Т А Н О В И В :

За постановою, 07.06.2024 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 у порушення вимог ст.ст.11,16,49,130 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби, що виразилось у самоусуненні від виконання покладених на нього обов`язків військової служби у зв`язку з незаконною відсутністю на військовій службі, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає про те, що ним допущено одне триваюче адміністративне правопорушення, що полягало в тому, що 04.06.2024 року потягом № 021, який відправлявся о 19.38 год. з м. Харкова до м. Києва, він вибув з військової частини НОМЕР_2 Східного ОТО до місця подальшого несення служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ. У потязі вживав технічну воду, яка була у вагоні поїзда, так як не мав коштів, щоб придбати бутильовану. Після чого приблизно через дві години почав відчувати нудоту та біль у животі, почалися симптоми діареї. Додому потрапив 05.06.2024 о 8.00 год., де почав самостійне лікування. Через погіршення самопочуття не зміг прибути вчасно до військової частини НОМЕР_1 . До розташування військової частини НОМЕР_1 прибув 10.06.2024 після того, як почав почувати себе краще. Про вказані обставини нікого з військової частини НОМЕР_1 не повідомляв та до лікарів не звертався. За фактам чого військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування та матеріали передано в правоохоронні органи для прийняття рішення про притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

У подальшому, як зазначає апелянт, Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону прокуратурою за даним фактом стосовно нього складено 5 протоколів про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Разом з, тим апелянт вважає, що мало місце одна подія та одне правопорушення, а саме нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю 5 днів, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти днів, а не 5 окремих подій, як зазначено у постановах суду, з накладенням адміністративних стягнень за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Апелянт вказує, що складені 5 протоколів стосовно нього про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, які були розподілені на одного суддю Подільського районного суду м. Києва, та, в порушення вимог ст. 36 КУпАП, по кожному протоколу винесено 5 окремих постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. кожний, на загальну суму 85 000 грн.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений де юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Разом тим, як зазначає апелянт, не зважаючи на визнання ним вини, суддя зазначені обставини не перевірила та наклала за одне правопорушення, яке полягало у невчасному прибутті до місця служби у зв`язку з переведенням без поважних причин безперервною тривалістю 5 днів, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, 5 стягнень за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за кожен день нез`явлення на місце служби, а саме за 5, 6, 7, 8, 9 червня 2024 року.

З огляду на викладене, як зазначає апелянт, оскільки він не вчиняв дій, спрямованих на недбале ставлення до військової служби, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, а тому, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 172-15 КУпАП особа несе відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби (ч. 1) та за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду (ч.2).

Як вбачається із змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення № 43 від 26 червня 2024 року, ОСОБА_1 , будучи солдатом військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини від 4 червня 2024 року № 145 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, та у термін до 5 червня 2024 року повинен був з`явитися для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , Проте, до розташування військової частини ОСОБА_1 з`явився лише 10 червня 2024 року.

Отже, під час апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, протягом періоду з 5 по 9 червня 2024 року недбало поставився до військової служби під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти до теперішнього часу.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час, і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, яке припинено шляхом з`явлення до військової частини 10 червня 2024 року.

Водночас з матеріалів справи та долучених до апеляційної скарги копій постанов районного суду від 27 червня 2024 року у справах № 758/7978/24, № 758/7979/24 № 758/7981/24, № 758/7982/24 встановлено, що відносно ОСОБА_1 , який вчинив триваюче правопорушення, за кожний день недбалого ставлення до військової служби був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року одну з постанов судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року змінено, визнано ОСОБА_1 винуватим у тому, що з 05 по 09 червня 2024 року включно, військовослужбовець військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 у порушення вимого ст.ст. 11, 16, 49, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби, що виразилось у самоусуненні від виконання покладених на нього обов`язків військової служби у зв`язку з незаконною відсутністю на військовій службі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

З огляду на наведене,доводи апеляційної скарги про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, є безпідставними.

У той же час, відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки щодо ОСОБА_1 існує постанова судді про накладення адміністративного стягнення за події, що мали місце 07.06.2024 року, то слід прийняти нову постанову про скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.8 ч.1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови суду про накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль