П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., з участю представника Закарпатської митниці Зубенко І.І., розглянувши матеріали Закарпатської митниці щодо громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Марокко, студента, мешканця АДРЕСА_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_1 від 10.11.2022 року; орган, що видав ARNOLD KOCK STR 24 48565 STEINFURT,

про порушення митних правил за ч.3 ст.471 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2024 року о 17 год. 46 хв. в зону митного контролю на ділянку «Виїзд» митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «Audi», моделі «A4», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) разом з пасажиром гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), що прямували з України до Словаччини.

Формою проходження митного контролю гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) обрав порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

Згідно ч.4 ст. 366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, початок проходження громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/абор обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 6 даної статті, громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор» звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Згідно п. 6 цієї Технологічної схеми - під час митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів митні органи у пунктах пропуску здійснюють, зокрема, аналіз та оцінку ризиків, митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян).

Відповідно до п. 6 ПКМУ «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» від 23.05.2012 №467, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку «зеленого коридору» для проведення митного огляду на оглядовий майданчик.

В ході подальшого митного контролю та митного огляду транспортного засобу, у пасажира ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) було виявлено товар: книга коричневого кольору "LE JUGEMENT DE DIEU" 1941 року, що має ознаки культурної, історичної чи антикварної цінності, яка знаходилась в дорожній сумці серед особистих речей в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування та належала громадянину ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ).

Згідно ст.374 Митного кодексу України «Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України», п.5 «Культурні цінності за кодами 9701 10 00 00 , 9701 90 00 00 , 9702 00 00 00 , 9703 00 00 00 , 9704 00 00 00 , 9705 00 00 00 , 9706 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД , виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню». Згідно п.1.6. Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» - «вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України". Також відповідно до Наказу Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 року N 258 ( п.7 Додатку п.1.5 до Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України) Свідоцтва не потребують твори друку, видані після 1945 року. Культурні цінності, що вивозяться з України, декларуються в установленому законодавством порядку митному органу України, який здійснює контроль за їх переміщенням та митне оформлення, а також за наявності Свідоцтва. На момент переміщення через митний кордон у гр. ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) відсутні будь-які дозвільні документи.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) незадекларував товар, а саме: книга коричневого кольору "LE JUGEMENT DE DIEU" 1941 року, що підпадає під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України та який переміщуються громадянами.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України.

Правопорушник ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Проте в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) про розгляд справи за його відсутності, тому суд розглядає дану справу за його відсутності.

Представник митниці ОСОБА_6 в судовому засіданні обставини викладені в протоколі підтримав в повному обсязі. Просив притягнути ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу на наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно вимог ст. 71 МК України встановлено, що поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених МК України.

Нормами ст. 318 МК України передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Згідно з ч. 1 ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, визначає коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження, та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та на єдиному державному інформаційному веб-порталі "Єдине вікно для міжнародної торгівлі".

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 )були виявлені не заявлені при усному опитуванні вищезазначена книга коричневого кольору "LE JUGEMENT DE DIEU" 1941 року, що має ознаки культурної, історичної чи антикварної цінності.

Частиною 3 ст. 471 МК передбачено адміністративну відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Таким чином, вина громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0594/30500/24 від 07.09.2024 року, письмовими поясненнями правопорушника, актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 07.09.2024 року, висновком експертного дослідження №ЕД-19/107-24/9702-МЗ від 19.09.2024 року та іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали приходжу до переконання, що громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, а саме не задекларував товари (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Виходячи з наведеного, до громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з врахуванням обставин справи, можливе застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 471, 527 ч.2, 519, 520 МК України,

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним в порушенні митних правил за ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300/трьохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100/п`ять тисяч сто/ гривень.

Книгу коричневого кольору " LE JUGEMENT DE DIEU " 1941 року конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мешканця АДРЕСА_1 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605/шістсот п`ять/грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі 10 днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко