справа № 492/1579/24
провадження № 3/492/921/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2024 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Череватої В.І., при секретарі судового засідання Деде К.В., за участю прокурора Брагар Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лужанка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця займаючого посаду головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року не вчиняв однорідних правопорушень,

за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи па посаді головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи військове звання «молодший-сержант», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 23 квітня 2024 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, ОСОБА_1 , перебуваючи па посаді головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи військове звання «молодший-сержант», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 16 квітня 2024 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи па посаді головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи військове звання «молодший-сержант», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно 16 квітня 2024 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, визнав повністю та щиро розкаявся, та, не заперечуючи фактів, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного відносно нього, пояснив суду, що він не знав про необхідність подання щорічних декларацій за 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік в строк до 01 квітня 2024 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, складені правомірно, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинені ним правопорушення, оскільки його провина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне, без поважної причини, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, передбачені зокрема п/п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Зібраними доказами встановлено: Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №36 від 25.02.2022 старшого прапорщика ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 №102 від 28.03.2022 головному сержанту роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 присвоєно військове звання майстер-сержант.

Відповідно до ч. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно до функціональних обов`язків головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 майстер-сержант ОСОБА_1 відповідає за: правильне несення служби та готовність до виконання військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу обов`язків військової служби, зберігання, належне використання озброєння і військової техніки роти, навчання, виховання військовослужбовців рядового і сержантського складу роти, стан військової дисципліни та підтримання внутрішнього порядку в роті. Головний сержант роги підпорядковується командирові роти і є прямим начальником військовослужбовців рядового і сержантського складу роти. Головний сержант роти зобов`язаний: контролювати проведення занять з бойової підготовки військовослужбовцями сержантського складу роти, надавати їм допомогу в організації та проведенні занять; суворо стежити за виконанням військовослужбовцями рядового і сержантського складу роти заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням із зброєю, боєприпасами і технікою та їх обслуговуванням; вимагати від військовослужбовців рядового і сержантського складу роти додержання військової дисципліни, розпорядку дня, негайно доповідати командирові роти про надзвичайні події, факти порушення військової дисципліни, застосовані заохочення і накладені на військовослужбовців рядового і сержантського складу роти стягнення; розподіляти між взводами наряди на службу, особисто визначати черговість нарядів військовослужбовців сержантського складу роти, перевіряти правильність ведення нарядів у взводах; здійснювати підготовку добового наряду роти, оглядати його перед розводом, інструктувати і своєчасно відсилати на розвід, тощо.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що до молодшого сержантського і старшинського складу відноситься військове звання «сержант».

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини. Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

З огляду на викладене, головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , майстер-сержант ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, а також наділений адміністративно- господарськими обов`язками (функціями).

Згідно підпункту 3 пункту 7 частини 5 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» військовослужбовці, які проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки або відрядженні до них відносяться до суб`єктів на яких поширюється дія розділу VII Закону України «Про запобігання корупції» (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).

Таким чином, відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 майстра-сержанта ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на військову посадову особу Збройних Сил України, і він є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, і зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначених у ч. 1 ст. 45 вказаного Закону.

Статтями 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що кожен громадянин України, вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України, цього Закону, Законів України «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інших законів України, а також прийнятих відповідно до них указів Президента України та інших нормативно - правових актів щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військовою обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статус військовослужбовців, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та сумлінно виконувати обов`язки військової служби.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень га у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевою самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону «Права Національного агентства». Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання га врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Відповідно до питання 197-2 «Коли подають декларації військовослужбовці, визначені у п.п. 1-4 ч. 7 ст. 45 Закону (ТОП посадовці, члени BЛК, ЛЛK, працівники ТЦК та СП, закупівельний)?» Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларації за 2021, 2022, 2023 звітні періоди вищезазначеними суб`єктами подаються до 31 березня 2024 року. Суб`єкти декларування, які зазначені у п.п. 14 ч. 7 ст. 45 Закону, подають декларації у строки, визначені ч.ч. 1-4 ст. 45 Закону (абз. 12 ч. 7 ст. 45 Закону). Тобто на них поширюються загальні правила стосовно строків подання декларацій, а не особливі, пов`язані з відновленням обов`язку подання декларацій. Це стосується суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, які: 3) проходять службу у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).

Крім того, у питанні № 1 «Які типи декларацій існують, коли їх слід подавати і який звітний період вони охоплюють?», визначеному у Роз`ясненнях Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 (зі змінами) «Роз`яснення щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що у разі призначення особи у період з 01 січня до 31 березня включно особа має обов`язок подати першу щорічну декларацію за попередній рік до 1 квітня.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, майстер-сержант ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік не пізніше 31 березня 2024 року.

Проте, майстер-сержант ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону, подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, лише 23 квітня 2024 року о 16 год. 45 хв.; за 2022 рік, лише 16 квітня 2024 року о 13 год. 20 хв.; за 2023 рік, лише 16 квітня 2024 року о 13 год. 39 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також письмовими доказами, що зібрані у справі та досліджені судом.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію щорічну особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його провини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення суд відносить щире розкаяння винного.

Також, суд бере до уваги пом`якшуючі обставини по справі, а саме: що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності; наслідками правопорушення не спричинено шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, судом встановлено не було.

Також, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф у мінімальному розмірі, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, підлягає звільненню від сплати судового збору під час розгляду справи з постановленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 172-6, 221, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.