ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Чистої В. В.

захисника Волчо В. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаєва, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з конфіскацією сировини, вилученої згідно протоколу серії ВАД №358807 від 05.06.2024, та передану на зберігання до камери речових доказів ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 об 11:54 год., перебуваючи в торговому павільйоні ТОВ «Жовтневий», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Доктора Самойловича, 2, займалась господарською діяльністю без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до закону, а саме: здійснювала торгівлю табачними виробами, чим порушила ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Повернути конфісковані товари, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області.

Зазначила, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що потягло за собою не повне з`ясування усіх обставин справи.

Вказала, що співробітник поліції не надав можливості належним чином викласти свої пояснення у протоколі, здійсняв фізичний та психологічний вплив, коли вона намагалась ознайомитись з протоколом.

Зазначила, що в протоколі серії ВАД №358807 від 05.06.2024 не були зазначені свідки. Їй не були роз`ясненні права та обов`язки, також вона була позбавлена права скористатися правовою допомогою.

На думку апелянта, працівником поліції допущено цілий ряд суттєвих порушень, в результаті чого протокол про адміністративне правопорушення є безпідставним та незаконним, викладені в протоколі обставини не підтверджуюся жодними належними та допустимими доказами.

Зазначила, що тютюнова сировина не є тютюновим виробом з метою ліцензування відповідно до вимог Закону № 481/95, а тому для торгівлі тютюновою сировиною не потрібно мати належним чином оформлену ліцензію, що передбачена ст. 17 Закону № 481 /95.

Тому вважає, що вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вина не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду. Її неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки її інтереси представляє захисник Волчо В. В., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є правильними.

Ці висновки підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №358807 від 05.06.2024, рапортом ДОП СП ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 05.06.2024, протоколом огляду від 05.06.2024 та фототаблицею, квитанцією №3 від 08.06.2024, поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, в яких вона визнала свою вину та щиро розкаялася.

Згідно вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Тому суддя дійшов висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією сировини, вилученої у неї під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що існують обставини, які впливають на ступінь та міру відповідальності та щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, зокрема той факт, що не доведено регулярності чи систематичності здійснення нею господарської діяльності.

Так, згідно вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні цього питання, апеляційний суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , зокрема те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, свою вину визнала повністю, щиро розкаялася. Також суд враховує майновий стан ОСОБА_1 те, що вона офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, у неї на даний час скрутне матеріальне становище, вона є особою похилого віку.

За такого, апеляційний суд дійшов висновку, що викладені вище обставини, дають підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

За такого апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова