ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Запоріжжя

Cуддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула в залі суду в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не встановлено, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.11.2023 о 12-25 годині на блокпості З-05 (автодорога Запоріжжя-Маріуполь, 553 км) ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник присутні не були, належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. Так, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про доставку судової повістки та довідка про доставку смс-повідомлення ОСОБА_1 .

Сторона захисту достеменно обізнана із провадженням справи в суді, скористалась своїм правом на ознайомлення із матеріалами справи (02.05.2024, заява адвоката Ковтуна В.І. від 09.04.2024) й подання заперечень від 20.05.2024, за змістом яких адвокат Ковтун В.І. просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з вчиненням правопорушення особою в стані крайньої необхідності.

Інших клопотань від сторони захисту не надходило.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито всіх необхідних заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь.

Враховуючи наведене, вжиття всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП. Обов`язковості особистої участі особи, відносно якої складено протокол, дане нормативне положення не містить.

При розгляді справи суддя виходить з того, що за нормою ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.200, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується у сукупності наявними у справі письмовими доказами, безпосередньо дослідженими під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №592062 від 28.11.2023 (о 12-34 годині), складеним інспектором СРПП ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Андрєєвим М.С. за адресою виявленого порушення, із зазначенням особистих даних особи, який засвідчений підписом інспектора поліції. Зі змісту протокола видно, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, як і від надання будь-яких письмових пояснень, отримання його копії. До протоколу додаються відповідно до його змісту матеріали справи: рапорт, пояснення свідків, направлення у лікарню, акт огляду, пам`ятка, копії документів. Так, відповідно до пам`ятки за підписами двох свідків, дані яких відповідають даним протокола (прізвище, ініціали), ОСОБА_1 від отримання пам`ятки відмовився. Посвідчення водія не вилучалось у ОСОБА_1 , про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, адже, як видно з відеозапису та рапорта інспектора ОСОБА_2 водієм пред`явлено посвідчення з за стосунку «Дія». Роздруківка скріншоту з за стосунку долучена до матеріалів справи.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором СРПП ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Андрєєвим М.С., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Також у вказаному акті зазначено, що ОСОБА_1 від огляду відмовився в присутності двох свідків. Акт засвідчено підписом поліцейського та свідків із зазначенням їх прізвищ, імен, по батькові та адрес;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 28.11.2023 о 12-30 годині, із даними посвідчення водія, на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 , із вказівкою на ознаку алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Відповідно до направлення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду й на місці події й від огляду у медичному закладі. Направлення складено інспектором СРПП ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області Андрєєвим М.С., містить серію та номер протокола, що надійшов до суду для розгляду із додатками, засвідчено його підписом та печаткою Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області;

- рапортом поліцейського Є.Свириденка від 28.11.2023, зареєстрованим в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України (журнал єдиного обліку)» ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області від 28.11.2023 ЄО №9356п/22129 ст.інспектором черговим В.Єрмолаєвим, в якому викладені фактичні обставини зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а також вчиненого правопорушення, що узгоджуються із даними протокола про адміністративне правопорушення. Так, 28.11.2023 о 12-16 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.11.2023 о 12-15 годині за адресою: Оріхівський район, м.Оріхів, на блокпості З-05 зупинений ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_1 , який знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, в/ч НОМЕР_1 . Окремі неточності у ідентифікуючих ознаках (одна цифра моделі автівки), наведених у даному рапорті, щодо транспортного засобу на висновки суду не впливають, адже в належний спосіб підтверджені матеріалами справи у їх сукупності та взаємозв`язку.

За змістом ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, отримавши повідомлення про виявлене правопорушення, працівники поліції діяли саме на виконання законодавчо визначених повноважень. Так, виклик працівників поліції підтверджений, крім наведеного вище, рапортами начальника І-ї групи О та ППС 1-го взводу О та ППС 2-ї роти ВСП сержанта ОСОБА_3 від 28.11.2023 та начальника групи О та ППС 3-го взводу 2-ї роти старшого сержанта ОСОБА_4 від 28.11.2023. Дані обставини стороною захисту не спростовані.

Крім того, судом досліджено письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , датовані 28.11.2023, які також зазначені як свідки у вказаному вище протоколі, підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці події, так і у закладі охорони здоров`я. Судом не встановлено підстав для виклику свідків, адже їх пояснення узгоджуються із іншими письмовими доказами, вочевидь підтверджують факт відмови водія та порушення п. 2.5 ПДР. Присутність свідків, встановлення їх анкетних даних під час висловлення ОСОБА_1 відмови від огляду, складання протокола видно й з відеозапису, дослідженого судом.

Вказана справа про адміністративне правопорушення двічі була скерована судом (головуючий суддя Дацюк О.І.) для доопрацювання, відповідні постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.12.2023 та 08.02.2024 наявні у матеріалах з метою забезпечення визначення підсудності справи та нерозбірливості протокола. Після доопрацювання справи надійшла до суду 11.03.2024.

На виконання другої з наведених постанов до справи долучений рапорт, який свідчить про те, що місце, вказане у протоколі, знаходиться на території Преображенської ОТГ, обслуговується ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області. Зазначені відомості узгоджені й з даними рапорта, з якого видно реєстрацію події правопорушення.

Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Так, під час розгляду не встановлено порушення правил підсудності (ч.1,2 ст.276 КУпАП) даної справи Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, клопотань про надіслання справи до суду не надходило.

Суддя при розгляді справи виходить з положень п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858. Вказаними положенням передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, за змістом п.5,6 вказаного Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Статтею 266-1 КУпАП врегульовано особливості огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Так, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Проте, наступні частини даної норми уточнюють порядок огляду саме під час виконання обов`язків військової служби зазначеними особами та під час перебування на території військових частин, на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тому, не дивлячись на статус військовослужбовця ОСОБА_7 , на переконання суду, в даному випадку підлягають застосуванню загальні положення щодо медичного огляду особи у зв`язку із порушенням нею Правил дорожнього руху як водієм транспортного засобу, тобто, передбачені ст.266 КУпАП.

Так, за змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані вимоги у даній справі дотримані, адже до протоколу додані і відеозапис, і пояснення свідків.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Проте, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 саме військового адміністративного правопорушення судом не встановлено. Сторона захисту, яка реалізувала своє право на подання письмових заперечень також не наводила відповідних доводів. Відповідно, суд дійшов висновку про вірну кваліфікацію дій ОСОБА_7 саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого поліцейські представились, встановили особу ОСОБА_1 . Фактичні обставини події на записі відповідають змісту протоколу, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протоколу. Поліцейським перелічено й ознаки алкогольного сп`яніння водія, що визнається й захисником у письмових запереченнях (арк.2).

Ступінь вираженості ознак сп`яніння об`єктивно може різнитись в залежності від концентрації (показників) алкоголю в крові, навіть, від часу вживання, й лише огляд за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції зі спеціальними знаннями, та/або низка методик, що застосовується лікарем під час проведення огляду в медичному закладі, можуть дозволити достеменно підтвердити стан сп`яніння, задля чого й передбачено огляд. Від проходження оглядів особа відмовилась. Натомість, нормами чинного законодавства не передбачено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до п. 2.9б ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

На переконання суду, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду.

Суд зауважує, що введення в Україні воєнного стану, облаштування блокпостів обумовлює необхідність перевірки водіїв, які керують транспортними засобами, що об`єктивно й зумовило виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . На 08-40 годині другого відеозапису ОСОБА_1 каже: «Якщо б не 2 роки війни, я би не сідав п`яний за кермо».

Так, п.2, 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. №1456 передбачено, що уповноважена особа - посадова особа, яка призначається наказом коменданта та якій надано повноваження щодо перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану. Так, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду. Тому доводи сторони захисту з приводу відсутності причин для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд не приймає, адже матеріалами справи достеменно доведено, що місцем вчинення правопорушення, складання протоколу є блокпост З-05.

З відеозапису видно й роз`яснення процесуальних прав водієві, що також спростовує заперечення сторони захисту (на другому відеозаписі), складання протокола, встановлення осіб свідків, проголошення протокола ОСОБА_1 , за участі свідків, його відмову від підписів та отримання копії, надання пояснень.

Під час роз`яснення прав ОСОБА_1 поводив себе досить зухвало, перебивав та погрожував працівникам поліції, потім пояснював, що його позбавлять певних доплат в разі складання протокола.

Суд не погоджується із твердженнями адвоката щодо формальності та надуманості ознак сп`яніння водія ОСОБА_7 . Вони зафіксовані у відповідний спосіб, що підтверджується наведеними вище письмовими доказами, названі інспектором водієві, що видно з відеозапису, що й зумовило пропонування пройти огляд на стан сп`яніння спочатку на місці, після чого у медичному закладі, у відповідь на що ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, з дослідженого запису встановлено, що ОСОБА_1 намагався пояснити керування в стані сп`яніння його тривалою участю у бойових діях (протягом двох років). Відмічається також різка зміна поведінки водія під час процедури складання протокола, який і погрожував, і вмовляв, і запевняв співробітників поліції відпустити його.

За приписами ст.17-18 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За змістом письмових заперечень захисник наголошує, що 28.11.2023 ОСОБА_1 вивозив із зони бойових дій поранених бійців, вбитих побратимів, тому поспішав до лікарня задля збереження життя, був зупинений на блокпості під час евакуації. Запах алкоголю від водія пояснюється вживанням корвалолу, адже ОСОБА_1 бачив, як помер побратим. Виконання бойового розпорядження підтверджено витягом з журналу бойових дій. Відтак, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Разом з цим, приймаючи наданий стороною захисту витяг з журналу, суд зауважує, що власне зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 саме під час здійснення евакуації належними та допустимими доказами не підтверджено, про допит свідків сторона захисту не заявляла.

Суд бере до уваги й ту обставину, що водій рухався на транспортному засобі ВАЗ 2103, що не може свідчити на користь підтвердження доводів ОСОБА_1 , висловлених у запереченнях захисника щодо здійснення евакуації.

На підставі наведеного суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 у закритті провадження, адже не доведено, що ОСОБА_1 діяв для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода

Крім того, суд дійшов висновку, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції та ст.266 КУпАП щодо відеофіксації, у тому числі відмови водія від проходження огляду.

Суд наголошує на участі двох свідків, покази яких зафіксовано в належний спосіб.

Разом з цим, слід зауважити, що порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстровано в МЮУ 11.01.2019 №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, на спростування тверджень захисту, суд зазначає, що вказане положення підзаконного акту вказує на необхідність безперервності ведення відеозапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду. Такий обов`язок не закріплений, дійсність відеозапису сторона захисту не оспорює, тому на висновок суду з приводу наявності складу правопорушення не впливає. При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису не впливає на сприйняття цілісності фіксування події правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Законодавчо визначені тільки наступні обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Протокол, долучений до справи в порядку доопрацювання на виконання постанови суду, суд не розглядає та не оцінює його як доказ, фактично він є стенограмою та не є окремим доказом на підтвердження події правопорушення, на висновки суду не впливає, що спростовує заперечення захисника.

Крім того, не дивлячись на особливості почерку посадової особи, яка склала протокол від 28.11.2023, на переконання суду, він цілком доступний для сприйняття й не призводить до визнання даного доказу недопустимим та закриття провадження у справі.

Суд також не погоджується із зауваженнями сторони захисту з приводу того, що до справи не надано оригінал електронного доказ носій, на який здійснено відеозапис.

Згідно з п.3 розділу ІІV Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 pа фактами втрати або пошкодження портативного відеореєстратора чи карти пам`яті, відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА складових стаціонарних та автомобільних систем, призначається та проводиться службове розслідування в установленому законодавством порядку.

Відповідно, їх надання до матеріалів справи є вочевидь неможливим.

Щодо факту керування суд додатково зауважує, що на другому відеозаписі о 12-28 годині ОСОБА_1 підтвердив фактичні обставини керування транспортним засобом (дату, час, місце, вид та номерний знак транспортного засобу), а також те, що був зупинений на блокпості представниками ВСП.

На підставі наведеного всі висловлені стороною захисту доводи суд визнає безпідставними та розцінює їх як намагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, доводи захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 визнаються непереконливими та необґрунтованими, адже у справі наявна достатня сукупність узгоджених між собою доказів, які беззаперечно свідчать про доведеність вини особи, відповідають критерію достатності.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з довідкою начальника сектору АП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області О.Новікової від 29.11.2023, повторності вчинення правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не має.

Згідно зі ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суддя враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушення, а також відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень не притягувався.

Тому, із врахуванням доведеності його вини, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, встановленого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Альтернативних стягнень санкцією вказаною нормою для водіїв не передбачено, як й можливості врахувати певні чинники та обставини при призначенні стягнення.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено.

Керуючись ст. 15, 23, 27, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на такі реквізити: отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку (IBAN) - UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 34 000,00 гривень, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік