КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 760/5516/24
провадження № 33/824/3712/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року у складі судді Застрожнікової К. С., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Піддано ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

04.07.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року, провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Стащук В. А. не були присутніми 22.05.2024 на оголошенні оскаржуваного рішення. Повний текст оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 та його захисник не отримували. Повний текст оскаржуваної постанови було оприлюднено 14.06.2024, забезпечено надання загального доступу 17.06.2024. Апеляційна скарга була подана 19.06.2024, тобто скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в строк до 24.06.2024 включно з врахуванням ст. 294 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2024, яку було отримано ОСОБА_1 03.07.2024, апеляційну скаргу повернуто з підстав, що скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з результатами розгляду справи та подати апеляційну скаргу у десятиденний строк з дня ухвалення постанови. Але скаржник зазначає, що оскаржувана постанова була виготовлена лише 14.06.2024, а тому оскаржити її раніше логічно не було можливості.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року було подано ОСОБА_1 04 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 22 травня 2024 року під час проголошення судового рішення. Доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була ним подана 19 червня 2024 року, було повернуто.

З метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження судового рішення в її справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає недоведеною обставину вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, в тому числі права на правову допомогу адвоката, чим порушено його конституційне право на захист.

ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорону здоров`я. Матеріали справи не містять доказів доставляння ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я та про результати такого огляду або відмову від огляду.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю з а відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце повідомлений судом належним чином, про поважність причин неявки в судове засідання суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 68 Конституції України Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №722796, 24 лютого 2024 року о 21 год. 55 хв., в м. Києві по вул.Левка Мацієвича, 24/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнина рота, тремтіння кінцівок рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис з нагрудної б/к 473888, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким підтверджується виявлення під час спілкування у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці ДТП або в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що водій відповідає відмовою (фрагмент відеозапису з 21:59:05). Інспектор поліції роз`яснює водієві наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відносно водія буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого відбувається складання адміністративного матеріалу.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та зібраним по справі доказам.

З огляду на те, що огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою, незабезпечення поліцейським доставки водія до медичного закладу та вручення останньому письмового направлення на медичний огляд не є обставинами, що вказують на відсутність в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками перевірки постанови суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

ОСОБА_1 було забезпечено право на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, доказів, отримання юридичної допомоги адвоката при розгляду справи в суді, а тому не роз`яснення йому прав на правову допомогу на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення не може слугувати достатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк