Справа № 173/2429/24
Провадження № 3/173/1238/2024
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від військової частини НОМЕР_1 відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_2 ;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

місце роботи: військової частини НОМЕР_1 , начальник служби пального та мастильних матеріалів,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП

встановила:

протоколом про адміністративне правопорушення А4896 №65 від 16.07.2024 року, встановлено, що під час планової перевірки господарчої діяльності служб військової частини НОМЕР_1 , що проводилася в термін до 15.07.2024 року, виявлено відсутність актів списання майна у службі паливно-мастильних матеріалів. Зазначена ситуація склалася внаслідок систематичного неналежного виконання своїх службових обов`язків начальником служби паливно-мастильних матеріалів капітаном ОСОБА_1 . Зокрема, начальник служби ПММ капітан ОСОБА_1 систематично порушує вимоги Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затверджено наказом МОУ від 17 серпня 2017 року №440 та наказу від 01 січня 2024 року №1 «Про організацію бухгалтерського обліку у військовій частині НОМЕР_1 на 2024 рік».

В судове засідання гр. ОСОБА_1 з`явився.

Згідност.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши інші обставини справи, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення А4896 №65 від 16.07.2024 року, встановлено, що під час планової перевірки господарчої діяльності служб військової частини НОМЕР_1 , що проводилася в термін до 15.07.2024 року, виявлено відсутність актів списання майна у службі паливно-мастильних матеріалів. Зазначена ситуація склалася внаслідок систематичного неналежного виконання своїх службових обов`язків начальником служби паливно-мастильних матеріалів капітаном ОСОБА_1 . Зокрема, начальник служби ПММ капітан ОСОБА_1 систематично порушує вимоги Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затверджено наказом МОУ від 17 серпня 2017 року №440 та наказу від 01 січня 2024 року №1 «Про організацію бухгалтерського обліку у військовій частині НОМЕР_1 на 2024 рік» (а.с.2-4).

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи покарання правопорушнику, суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Обставини, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 - судом не встановлені.

Враховуючи особу, характер вчиненого правопорушення, та інші обставини, передбачені ст. 33 КУпАП, а також що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість застосувати до гр. ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, яке на думку суду буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.22 КУпАП

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити за малозначністю адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Т.М. Петрюк