Справа № 541/2626/24
Номер провадження3/541/982/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2024р. до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №654937 від 09 липня 2024 року: 09 липня 2024 року о 17 год. 20 хв. в м. Миргород по вул. Гоголя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CITROEN BERLINGO д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим правопорушення повторно протягом року. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник адвокат Сидоренко Ю.В. пояснив, що при зазначених в протоколі обставинах ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала автомобілем його дружина, вимога поліцейського щодо проходження ним медичного огляду була незаконною, обвинувачення у зазначеній справі ґрунтується на припущеннях, докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у справі відсутні. Просив закрити провадження справі у зв`язку із відсутню складу та події адміністративного правопорушення.

Прокурор Базавлук С.С. вважала необхідним закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що приблизно 12 липня цього року, точно не пам`ятає, їхав в автомобілі AUDI A4 під керуванням ОСОБА_3 та інший автомобіль зіткнувся з ними. Він не міг одразу вийти з машини, оскільки заклинило двері, але бачив, як ОСОБА_4 замкнув свою машину і побіг. Коли побіг за ОСОБА_4 , то не знайшов його. Коли приїхали працівники поліції, то стояли їх матір і батько, прийшла якась дівчина та казала, що то вона була за кермом автомобіля CITROEN, а вже потім підійшов ОСОБА_4 . Він бачив, що він був один в салоні, хіба можливо хтось був ззаду, поруч не було нікого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 09 липня цього року вона була за кермом автомобіля AUDI A4, виїжджала на головну дорогу та автомобіль CITROEN на великій швидкості виїхав на її смугу та скоїв зіткнення з її автомобілем, та поїхав далі, залишивши місце ДТП. Хто був за кермом автомобіля CITROEN вона не бачила. Коли в подальшому

автомобіль CITROEN зупинився, то з-за керма вийшла дівчина, саме вона казала поліцейським, що була за кермом автомобіля. Більше нікого в автомобілі вона не бачила. Коли приїхали працівники поліції, то були чоловік і жінка. Зазначила, що першою з їх автомобіля вийшла сама вона, а вже потім через деякий час вийшов її співмешканець ОСОБА_2 , який був в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що літом цього року, точної дати не пам`ятає, під час несення служби приїхав на виклик з приводу ДТП по вул. Гоголя. На місці ДТП були два транспортних засоби CITROEN білого кольору та AUDI A4 срібного кольору. Пасажир автомобіля AUDI A4 Волинін пояснював, що водій автомобіля CITROEN втік. Через деякий час на місці ДТП з`явився ОСОБА_1 , який заперечував, що керував автомобілем CITROEN. Потерпіла та свідок ОСОБА_6 вказували на нього, в зв`язку з чим був складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення захисника, думку прокурора, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Отже, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду, або за передачу керування особі, яка перебуває в стані сп`яніння.

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних

технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 654937 від 09.07.2024 року долучено матеріали відеозапису подій, які сталися 09.07.20204 року і щодо яких складено даний протокол. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що відеозйомка проводиться на бодікамеру поліцейського, автомобіль CITROEN д.н.з. НОМЕР_2 стоїть на обочині, в час коли підходить поліцейський водій автомобіля відсутній, чоловік та жінка, які стоять біля машини повідомляють, що не бачили, хто був за кермом автомобіля. При цьому, факт керування водієм транспортного засобу або факту зупинки транспортного засобу не зафіксовано. Пізніше на місце ДТП ОСОБА_1 заперечує, що керував транспортним засобом, про що й наголошує поліцейським.

Таким чином, з обстановки події, що зафіксована відеозаписом, не вбачається обставин, які б могли вказувати на керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Тобто під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не було доведено, що 09.07.2024р. о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Пояснення захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не спростовуються дослідженими доказами та показаннями свідків в судовому засіданні.

Лише сам протокол про адміністративне правопорушення суд не може вважати беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

При цьому, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП закон пов`язує виключно з керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Кваліфікуючою ознакою ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом під час його руху, однак з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не зафіксовано, що він рухався взагалі на транспортному засобі.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 221, 247, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Дністрян