ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3189/24

провадження № 3/0285/2325/24

26 червня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ),

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ухиляється від сплати встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №2-905/08 від 06.06.2008 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 17.04.2008, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 , знаючи про свій обов`язок сплачувати встановлені рішенням суду аліменти, його не виконує, що станом на травень 2024 року призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 327613,81 грн, що сукупно складає суму виплат більш, ніж за шість місяців відповідних платежів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу. ОСОБА_1 належної зацікавленості у розгляді справи не виявив, будь-яких доказів на спростування своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні не надав, що є його свідомим волевиявленням та дає суду право розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення №7 від 10.06.2024;

копією виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №2-905/08 від 06.06.2008;

даними постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №7826916 від 11.06.2008;

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на травень 2024 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 аліменти не сплачувались, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 327613,81 грн.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Оцінюючи надані докази, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.183-1 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчиненого правопорушення; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 , який без поважних причин в судове засідання не прибув та не надав будь-яких клопотань, заяв чи доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні. Також беру до уваги, що ОСОБА_1 є працездатною особою 40-річного віку, не інвалід, не військовослужбовець, що не позбавляє можливості застосувати до нього єдине передбачене санкцією цієї статті безальтернативне адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, тривалість яких визначена в межах санкції статті, яка йому інкримінується. Саме таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні неправомірної поведінки винної особи, формування в нього відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин