ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1340/24

Провадження № 3/293/825/2024

14 листопада 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Проценко Людмили Йосипівни, з участю адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_3 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129642 від 15.09.2024 ОСОБА_2 15.09.2024 о 02:55:20 в селищі Черняхів по вул.Петра Сагайлачного, 6, керував транспортним засобом Volkswagen passat, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, при огляді на місці зупинки на приладі Драгер 1,99%, чим порушив п.2.9.а ПДР керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

21.10.2024 розгляд справи відкладено за клопотанням адвоката Бакуменка С.В. (а.с.13-19).

14.11.2024 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Його представник - адвокат Бакуменко С.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АМ №1100474 від 18.10.2024, в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 і в судове засідання з`явились не має можливості.

Адвокат Бакуменко С.В. подав клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Вказав, що здокази долучені до протоколу та сам протокол про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані судом як належні та допустимі докази, оскільки не відповідають вимогам інструкції, та були отримані з грубим її порушенням. Так у матеріалах справи з відеозаписом події міститься три відеофайли. Як свідчить фрагмент одного з відеозаписів наданих поліцейськими в якості доказів - під назвою VID24095-024547F-00-008 о 02:55:20 год. 15.09.2024 жодного керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_2 не відбувається. Один з поліцейських намагається здійснити роздрукування щойно проведеного огляду. Таким чином, працівником поліції грубо порушено вимоги п.5 п.п.2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, де, зокрема зазначено про те, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак долучені до протоколу докази не підтверджують факту керуванням ним транспортним засобом та факт запинки його працівниками поліції. Зазначені факти не знаходять жодного свого підтвердження, оскільки у фрагменті відеозапису під назвою VID24095-024547F-00-008, який починається о 02:45:48 год. 15.09.2024 чітко видно, що працівники поліції під`їжджають до автомобіля марки Volkswagen Passat, який стоїть в нерухомому положенні з правого боку проїжджої частини вулиці, а сам ОСОБА_2 знаходиться осторонь на певній відстані від цього автомобіля.

Таким чином, працівниками поліції не було задокументовано належним чином руху транспортного засобу, та ще й під керуванням ОСОБА_2 , оскільки відсутній також фрагмент зупинки під час руху автомобіля марки Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_2 .

Доказів про правомірність зупинки, та порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху матеріали справи також не містять та відсутні будь-які задокументовані докази вчинення останнім порушень ПДР України, що стали підставою зупинки транспортного засобу.

Вказує, що згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа №357/10134/17).

Отже, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню, чи перебуває водій в стані сп`яніння.

Зазначає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази не можуть бути визнані судом як належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення адвоката, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов такого висновку.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд, відповідно до положень ст.1 КУпАП, здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Продорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 15.09.2024 о 02:55:20 в селищі Черняхів по вул.Петра Сагайлачного, 6, керував транспортним засобом Volkswagen passat, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, при огляді на місці зупинки на приладі Драгер 1,99%, чим порушив п.2.9.а ПДР керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1-А).

Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил).

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч.1 статті 130 КУпАП.

Згідно п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).

Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідальності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності визначені Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності". Статтею 11 вищевказаного Закону встановлено, що продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно деякими технічними регламентами також продукція, що виготовляється та, або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах.

Наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" Про прийняття та скасування національних нормативних документів" від 08 листопада 2018 року № 404, прийнято ДСТУ ЕN 15964:2018 (ЕN 15964:2011, IDT) "Прилади неодноразового використання для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі. Вимоги та методи випробування".

Пунктом 3.11 вказаного Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Згідно з п.5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів, а призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити. Аналогічна за змістом вимога щодо упаковки мундштуків міститься також і в інструкції з експлуатації пристрою Alcotest 6810. Недотримання вимог Стандарту, визначених п. 3.11 та 5.2, може призвести до ризику некоректної роботи газоаналізатора і фактичних необ`єктивних тестів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №129642 від 15.09.2024, складений щодо ОСОБА_2 за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, а саме:

квитанцією тестування на алкоголь Alcotest 6820, прилад ARKL-2614, принтер ARHJ, тест №382, від 15.09.2024 о 02:40 щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат тесту 1,99 проміле (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано результат огляду 1,99 проміле позитивна (а.с.9)

квитанцією приладу «Драгер», з результатом тесту 0,46 проміле (а.с.4);

відеозаписом, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи, де ОСОБА_2 не заперечував факту керування автомобілем та погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, також вказав, що вживав спиртні напої. З висновком приладу «Драгер» погодився. Просив вибачення, вказав, що військовий, і таке допустив вперше. На запитання «чому керував автомобілем в стані сп`яніння» ОСОБА_2 вказав, що так вийшло (а.с.10).

Окрім того, матеріали справи містять:

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Черняхівського ТМО від 15.09.2024 03 год. 20 хв.(а.с.4);

розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.5);

розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.6).

Оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає що вина правопорушника доведена в повному обсязі, у суду відсутні сумніви в належності та допустимості наданих працівниками поліції доказів.

При цьому, суд зазначає, що згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Так, відеозаписом зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_2 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на водія, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на що давало поліцейським правові підстави для вимоги водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського: « Чого керує в такому стані?» ОСОБА_2 відповідає: «Так, вийшло», та на запитання «Чи бажає ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки», останній відповідає: «Звичайно, і якщо можете, то вибачте». ОСОБА_2 погоджується пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального приладу. Перебування в стані сп`яніння підтверджується роздруківкою квитанції з приладу Драгер.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_2 при можливій недовірі до працівників поліції при огляді на місці за допомогою приладу "Драгер", мав беззаперечну змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд саме у найближчому медичному закладі.

Суд не бере до уваги пояснення захисника ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, та доказів правомірності його зупинки, оскільки вони спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , які містяться на диску з відеозаписом обставин події, який долучений до матеріалів справи.

В даному випадку відносно ОСОБА_2 складений адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною якого є саме "керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння", факт якого та результати огляду не оспорює сам ОСОБА_2 , що чітко зафіксовано на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, пояснення захисника в судовому засіданні суд вважає такими, що не відповідають обставинам справи та надані з метою уникнення адміністративної відповідальності його підзахисного ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Вказані докази є повними, безсумнівними, належними та допустимими. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Згідно ст.34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Згідно довідки виданої ВПД №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 «Посвідчення водія» має посвідчення НОМЕР_3 , видане 15.02.2018 (а.с.8).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст.40-1, ч.7 ст.283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем, суд відповідно до п.12) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняє його від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ч.1 ст.130, 245, 251, 252, 256, 266, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає сплаті на р/р UA0006001, отримувач коштів ГУК у Житомирській області/21081300, код отримувача 37976485; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету 21081300.

ОСОБА_2 звільнити від сплати судового збору відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений та підписаний18.11.2024.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО