ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року місто Рівне

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова, розглянувши матеріали, які надійшли з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ФОП, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, суддя -

ВСТАНОВИЛА:

14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , допустила порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ФОП ОСОБА_1 не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці, а саме не ведуться табелі обліку робочого часу, які б підтверджували перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , що є порушенням законодавства про працю.

14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , допустила порушення законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а, саме: 11.10.2024 року при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 встановлено працівників, які були допущені до роботи без оформлення трудових відносин, тобто без укладення трудового договору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень визнала, вказала, що в час проведення перевірки працівниця яка у неї оформлена відпросилась на декілька годин і на заміну вийшла інша людина. Вказала, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, тому просила її суворо не карати, а обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Правопорушення підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, в тому числі протоколами про адміністративні правопорушення №ЗХ/РВ/30378/132/П/ПТ від 14 жовтня 2024 року, №ЗХ/РВ/30378/132/П/ПТ-2 від 14 жовтня 2024 року та іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, відповідно ст. 9 КУпАП, в діях ОСОБА_1 тому вона підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної небезпеки, не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, фактичні обставини справи, ту обставину, що адміністративним правопорушенням, яке інкримінується ОСОБА_1 не завдано негативних наслідків для суспільства та держави, а також враховуючи дані про особу, а саме те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, оскільки під час розгляду справи не встановлено обтяжуючих відповідальність обставин, з метою недопущення подібної поведінки надалі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити її від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

В порядку ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення вищезазначені адміністративні справи №569/19987/24 та №569/19983/24 об`єднуються в одне провадження під №569/19987/24.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,3 ст.41 КУпАП закрити в зв`язку з малозначністю, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА