Справа №461/5569/24
Провадження №3/461/2243/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., представниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Німеччина, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 11.12.1985 виданий SAMTGEMEINDE ELBTALAUE

за ч.6 ст. 481 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил, 15.06.2024 року о 21 год. 55 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Краківець» митного поста «Краковець» Львівської митниці, смугою руху «зелений коридор » в`їхав транспортний засіб марки «SEAT ARONA», VIN № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ) у якому в якості пасажира прямував ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ). В ході проведення митного контролю зазначеної особи та внесення даних про нього в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України було встановлено , що 02.05.2023 03:28:29 він ввіз на територію України в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» через пункт пропуску «Краковець» митного поста «Краковець» Львівської митниці, транспортний засіб (причіп), VIN № НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований на території республіки Німеччина. Даний факт встановлено на підставі аналізу переміщень за даними "Диспетчера зони митного контролю" та "Пасажирського пункту пропуску" та "Журналу пункту пропуску»" АСМО «Інспектор» та спрацювання в АСМО «Інспектор» АСАУР (коди: 401-1, 801-1) «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередній періодах інших транспортних засобів, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення». Відповідно до вимог ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави , знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування. Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), транспортний засіб (причіп), VIN № НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований на території республіки Німеччина з митної території України станом на 15.06.2024 ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) не вивозився та у інший митний режим, згідно з законодавством не поміщений. На момент перетину кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Таким чином, ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу (причіп), VIN № НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований на території республіки Німеччина більше ніж на тридцять діб.

Дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст.481 МК України.

В судовому засіданні представниця особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просить закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) не зміг вивести транспортний засіб (причіп) у зв`язку з тим, що такий використовувався БО «ЄУФ «Душа», котра протягом 2022-2024 років приймала участь у передачі гуманітарної допомоги для мешканців Харківської області, які через військові дії опинились в скрутній матеріальній та моральній ситуації, для доставки гуманітарного вантажу. Але в квітні 2024 року в наслідок використання на неналежних ділянках місцевості та в умовах бойових дій причеп зазнав значних пошкоджень, які не сумісні з подальшою його експлуатацією без втручання фахівців станції технічного обслуговування та ремонту. На теперішній час причеп знаходиться на СТО, де проводяться роботи по відновленню його працездатності силами кращих фахівців. Зокрема, командиром військової частини НОМЕР_6 виражено подяку ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) за надання неодноразової допомоги особовому складу частини в виконанні завдання, щодо логістичного забезпечення підрозділів Сил Оборони на Харківському напрямку, а саме: Надання ОСОБА_7 причепу марки VLEMMIX, номер шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_7 НОМЕР_8 , в користування для перевезення вантажу особливого призначення та виконання бойового завдання. Таким чином, авто було передано Благодійній організації ««ЄУФ «Душа», для доставки гуманітарного вантажу. Після проведення ремонту транспортний засіб вивезено за межі території України.

Представник митниці в судовому засідання зазначив, що у ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією частини 6 статті 481 МК України.

Заслухавши думку представника Львівської митниці Державної митної служби України, пояснення представниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.6 ст.481 Митного Кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Зокрема, частиною другою статті 108 Митного кодексу України установлено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ч.6 ст.481 Митного кодексу України,не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення, зокрема, товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Статтею 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України. Відповідно до ч.1ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Закон України від 05.10.2006р. № 227-V) встановлено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мита та податків.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №0751/20900/24 від 15.06.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_8 , контрольним талоном, даними "Диспетчера зони митного контролю", "Пасажирського пункту пропуску" та "Журналу пункту пропуску»" АСМО «Інспектор» та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст. 22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) передав транспортний засіб Благодійній організації ««ЄУФ «Душа» для доставки гуманітарного вантажу. В квітні 2024 року в наслідок використання на неналежних ділянках місцевості та в умовах бойових дій причеп зазнав значних пошкоджень, які не сумісні з подальшою його експлуатацією без втручання фахівців станції

технічного обслуговування та ремонту. Причепу марки VLEMMIX, номер шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_7 НОМЕР_8 перебував у ремонті, що підтверджується копію акту надання послуг №17042024 від 17 квітня 2024 року та копію акту приймання-передачі наданих послуг №17042024 від 13 травня 2024 року.

Також, командиром військової частини НОМЕР_6 виражено подяку ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) за надання неодноразової допомоги особовому складу частини в виконанні завдання, щодо логістичного забезпечення підрозділів Сил Оборони на Харківському напрямку, а саме: Надання ОСОБА_7 причепу марки VLEMMIX, номер шасі НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_7 НОМЕР_8 , в користування для перевезення вантажу особливого призначення та виконання бойового завдання.

Крім того, після проведення ремонту транспортний засіб 08.11.2024 року вивезено за межі території України, що вбачається з витягу з журналу пункту пропуску.

При цьому, суд також враховує той факт, що орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надав суду доказів, які б спростовували наявність підстав щодо неможливості застосування положень ст. 22 КУпАП.

Водночас аналіз та правова оцінка обставин справи, обстановки вчинення правопорушення, особистості ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, його ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, передання ним автомобіля для доставки гуманітарної допомоги, зокрема допомоги Збройним силам України, а також короткий строк у який він не вивіз транспортний засіб за межі території України, а також з урахуванням конкретних обставин даної справи, що свідчить про те, що ці дії не представляють реальної суспільної небезпечності - дають підстави визнати дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) малозначними у відповідності ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, беручи до уваги при цьому принцип справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин.

За таких обставин, ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ) слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.481 МК України, на підставі ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

На підставі положень п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 519, 522, 527, 528 МК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) за ч.6 ст.481 МК України закрити.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Р. Юрків.