Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2426/24
Провадження № 3/945/1518/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Худльово Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840856 від 06 жовтня 2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 08 жовтня 2024 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840842 від 03 жовтня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2024 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/2426/24; провадження № 3/945/1518/24), за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/2428/24; провадження № 3/945/1520/24) об`єднано в одне провадження.

Об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, за ч. 5 ст. 126 КУпАП присвоєно номер № 945/2426/24, номер провадження № 3/945/1518/24.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840856, складеного 06 жовтня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області Валковим О.А., 06 жовтня 2024 року о 08 годині 40 хвилин в с. Весняне по вул. Новій, буд. 4 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21074, номерний знак НОМЕР_3 , без посвідчення водія, тобто не мав права керування даним т/з.Правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідно до постанови серії БАД № 858152 від 30.01.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840842, складеного 03 жовтня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 5 МРУП ГУНП в Миколаївській області Яровим В.М., 03 жовтня 2024 року о 10 годині 05 хвилин в Миколаївській області, Миколаївського району, а/д 1507 «Миколаїв-Парутине-Очаків» 7 км. поблизу с. Весняне, громадянин ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом ВАЗ21074, номерний знак НОМЕР_3 , при цьому не мав права керування таким т/з. Правопорушення вчинене повторно протягом року, відповідно до постанови серії БАД № 858152 від 30.01.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені до судового розгляду на 18 жовтня 2024 року о 10 годині 10 хвилин та 13 листопада 2024 року о 09 годині 10 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресами, вказаними у протоколах: серії ААД № 840856 від 06.10.2024 року, а саме: АДРЕСА_2 та серії ААД № 840842 від 03.10.2024 року за адресою: вул. Громадянська, буд. 7 м. Миколаїв (В.Корениха).

Крім того, про слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повідомлень на номер телефону, вказаною останнім у заяві на отримання електронних повісток; однак, відповідно до довідок про недоставляння SMS одержувачу ОСОБА_1 не доставлено з причин: повідомлення не може бути доставлено абоненту з технічних причин у оператора мобільного зв`язку (а. с. 30, 34).

Додатково про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином,шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а. с. 35).

Протоколи про адміністративні правопорушення підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дані про місце проживання особи вносяться у протокол про адміністративне правопорушення з її слів, та коли особа знайомиться з його змістом та ставить свій підпис без викладення зауважень, то вказані дії свідчать про те, що усі особисті дані про цю особу внесені представниками поліції вірно та відповідають дійсності, тобто навмисне чи помилкове зазначення особою невірних даних про своє місце проживання не має правового значення для складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП. При цьому, протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень щодо даних його місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення від 06.10.2024 року та 03.10.2024 року, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до підпункту а, пункту 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються учасники дорожнього руху за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 840856 від 06.10.2024 року, відповідно до якого 06.10. 2024 року в с. Весняне по вул. Новій, буд. 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21074, номерний знак НОМЕР_3 , без посвідчення водія, тобто не мав права керування даним т/з, повторно протягом року; протокол містить відмітку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених положеннями ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, водій погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні (а. с. 1);

- поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 06.10.2024 року, з якого слідує, що 06.10.2024 року останній рухався т/з ВАЗ21074, н/з НОМЕР_3 , без посвідчення водія, тобто не мав права керування даним т/з, а також не користувався паском безпеки та не мав цивільного страхового полісу наземних т/з; останній зазначив, що з порушенням згоден, скарг та заяв не мав, йому роз`яснено права та обов`язки (а. с. 3);

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 858152 від 30.01.2024 року, відповідно до якої за порушення ПДР ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., а саме за керування т/з особою, яка не має відповідних документів, тобто не має права керувати таким т/з (а. с. 7);

- копії постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.07.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (а. с. 8-9);

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 840842 від 03.10.2024 року, відповідно до якого 03.10.2024 року в Миколаївській області, Миколаївського району, а/д 1507 «Миколаїв-Парутине-Очаків» 7 км. поблизу с. Весняне громадянин ОСОБА_1 здійснював рух т/з ВАЗ21074, н/з НОМЕР_3 , при цьому не маючи права керування таким т/з, повторно протягом року; протокол містить відмітку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених положеннями ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень; при цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, водій погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні (а. с. 16);

- поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 03.10.2024 року, відповідно до якого 03.10.2024 року останній керував т/з ВАЗ21074, н/з НОМЕР_3 , рухався по а/д. Т1507 «Миколаїв-Парутине-Очаків» поблизу с. Весняне був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, а саме за те, що не користувався паском безпеки; пояснив, що немає посвідчення водія, так як взагалі його не отримував в сервісному центрі МВС; зауважив, що постійно, систематично керує т/з без посвідчення водія (а. с. 17);

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 572756 від 03.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі п. 2 ст. 36 КУпАП накладено на останнього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення п.п. 2.1.г, 2.3.в ПДР (а. с. 20);

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 858152 від 30.01.2024 року, відповідно до якої за порушення ПДР ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., а саме за керування т/з особою, яка не має відповідних документів, тобто не має права керувати таким т/з (а. с. 22);

- копії постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.07.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (а. с. 23-24).

При цьому, суд не бере до уваги доказ, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840856 від 06.10.2024 року, а саме копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 195226 від 06.10.2024 року, винесеної стосовно особи, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на останнього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за керування т/з ВАЗ2101, н/з НОМЕР_4 особою, яка не має полісу обов`язкового страхування наземних т/з та не пристебнутим паском безпеки, адже дана постанова не стосується протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 (а. с. 6).

За такого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на момент вчинення адміністративного правопорушення посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував (не має).

Отже, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання.

Це випливає з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, з якого вбачається, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.

Що стосується питання про додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб марки ВАЗ 21074, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1997 року випуску, належить ОСОБА_4 (а. с. 4, 19).

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до останнього додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, який йому не належить.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи обставини справи, характер вчинених адміністративних правопорушень які носять суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 36, ч. 5 ст. 126, ст. ст. 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол серії ААД № 840856 від 06.10.2024 року, протокол серії ААД № 840842 від 03.10.2024 року) та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ про сплату штрафу слід подати до суду.

Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя І.В. Павленко