09.10.2024 Справа № 469/1126/24
3/469/691/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2024 року с-ще Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали, що надійшли від відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
встановила :
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення надав на окремому аркуші письмові пояснення про те, що напередодні в обід випив один літр пива і, повертаючись з міста Одеси до міста Миколаїв, був зупинений за порушення правил дорожнього руху працівниками поліції у с.Красне, де пройшов огляд за допомогою алкотестера "Драгер" з результатом тесту 1.13 проміле.
Оскільки правилами ст.268 КУпАП не передбачено розгляд справ зазначеної категорії за обов"язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи проведено судом без участі вказаної особи.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Монашко С.В. - у судове засідання не з"явиласть, надала письмові пояснення, у яких зазначила, що ОСОБА_1 не заперечує, що у вихідний день в обід випив пива, однак ввечері йому зателефонував командир та сказав негайно по тривозі прибути до військової частини в м.Миколаїв, таким чином, поїздка до м.Миколаєва зумовлена крайньою необхідністю, також зазначає, що після зупинення ОСОБА_1 та після складання протоколу про адміністративне правопорушення він від керування автомобілем відсторонений не був, а самостійно продовжив рух до м.Миколаєва, тому просила суд не застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у зв`язку з крайньою необхідністю керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №105270 від 29 липня 2024 року (а.с.1), квитанцією приладу "Драгер" з показником 1,13 проміле (а.с.2), Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів з відміткою про згоду водія з результатом огляду (а.с.3), відеозаписом поліцейського відеореєстратора.
Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
За змістом ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Будь яких доказів того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перебував у стані крайньої необхідності, суду не надано.
Додані до матеріалів справи копія службової характеристики на ім`я ОСОБА_1 та довідка про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 не є доказами наявності обставин, визначених ст.18 КУпАп.
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено застосування до осіб, що вчинили зазначене правопорушення, штрафу (на водіїв) у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Тому до ОСОБА_1 як до водія транспортного засобу підлягають застосуванню обидва види адміністративного стягнення, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як обов"язкових.
Законом не передбачено повноваження судді на власний розсуд не застосовувати до особи адміністративне стягнення, визначене як обов"язкове відповідною нормою КУпАП.
Тому суд не бере до уваги службову характеристику ОСОБА_1 , надану захисником на обгрунтування необхідності незастосування до нього адміністративного стягнення.
Положення статті 22 КУпАП щодо звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення не поширюються на осіб, що вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП.
Надані захисником рішення суддів інших судів постановлені у інших справах, щодо інших осіб та за інших обставин, не є рішеннями Верховного Суду та законні підстави для врахування зроблених у них висновків про незастосування до правопорушників передбаченого законом адміністративного стягнення відсутні.
Те, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 продовжив керування транспортним засобом, за доведеності такого, може свідчити лише про продовження протиправної поведінки та невжиття відповідальними особами заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, але не про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя -
постановила :
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п"ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Суддя: