Справа № 159/1198/24 Провадження №33/802/299/24 Головуючий у 1 інстанції:Шишилін О. Г.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 , адвоката Мамай А.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчуна Дмитра Вікторовича на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 лютого 2024 року о 14:46 год. на вул.Варшавській в м.Ковелі Волинської області, керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кравчун Д.В. подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що вона є необґрунтованою та незаконною через порушення норм матеріального та процесуального права, та через невідповідність фактичних обставин справи.

Зазначає про те, що хоча чинним КУпАП і не передбачено проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак враховуючи аналогію права, ним як захисником до суду на електронну адресу було надіслано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проте суд безпідставно відмовив у його задоволенні та фактично розглянув справу у його відсутності та відсутності його довірителя. Такими діями місцевий суд порушив право ОСОБА_1 на захист та на справедливий суд.

Також судом було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту про витребування повного відеозапису подій, які мали місце з ОСОБА_1 , про проведення експертизи з технічного дослідження відеозапису, про визнання відеозаписів недопустимими доказами, та про виклик поліцейських в якості свідків.

Зазначає, що відповідно до п.п.4, 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відезйомка має вестись безперервно до її завершення. Однак, з доданих до матеріалів справи відеозаписів вбачаються ознаки його коригування, відсутня безперервність запису, оскільки відеозапис складається з трьох частин. Такі факти є суттєвим порушенням процедури фіксування адміністративного правопорушення.

Окрім того вказує про те, що в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП доведенню підлягають: факт керування особою транспортним засобом; наявність ознак алкогольного сп`яніння; законна пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосування спеціальних технічних засобів поліцейськими; встановлення стану алкогольного сп`яніння із застосування спеціальних технічних засобів, проведеного за результатами огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу; згода водія транспортного засобу із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейськими із застосуванням спеціальних технічних засобів; у разі незгоди водія з такими результатами, проведення такого огляду у закладах охорони здоров`я протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення та встановлення факту алкогольного сп`яніння. Отже, закон встановлює чітку послідовність обставин, які підлягають встановленню в ході проведення огляду особи на стан сп`яніння, які знаходяться у причинному зв`язку між собою та є взаємозалежними. Проте, докази, які містяться у матеріалах справи в своїй сукупності не дають підстав вважати, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може бути доведеною. Тому висновок суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилаючись на вищенаведене, захисник просить скасувати оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. При цьому, не подавав будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи. Тому апеляційний суд з урахуванням положень ст.268 КУпАП, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити у відсутності цієї особи.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Мамай А.С., який апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, апеляційний суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі апелянт вказує, що доказами, які містяться в матеріалах справи не доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з посиланням на те, що вони є недостатніми, і при цьому їх не можна вважати допустимими.

Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483853 від 20.05.2024, за змістом якого ОСОБА_1 20 лютого 2024 року о 14:46 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який він підписав і отримав його копію. При цьому, у графі пояснення зазначив, що: «Пояснення надасть в суді»;

- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6820» від 20.02.2024, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водій проходив огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння і за його результатом, - перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,03 % алкоголю). Ці роздруківка та акт підписані ОСОБА_1 . Окрім того, в акті зазначено, що він з результатом згідний;

- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 20.02.2024, відповідно до якого він відсторонений від керування транспортним засобом та зобов`язався не керувати транспортними засобами протягом 24 годин;

- рапортом працівника поліції Ю.Савоша від 22.02.2024, де він окрім іншого, виклав обставини про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення щодо зупинення 22.02.2024 транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який має ознаки алкогольного сп`яніння;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1483161 від 20.02.20224, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Надалі працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 як водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим він добровільно без будь-якого примусу погодився на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу. Результат такого огляду був позитивний 1,03 проміле алкоголю. З таким результатом ОСОБА_1 був згідний, а в медичний заклад після роз`яснення права на проходження огляду в такій установі, не виявив бажання. У зв`язку з цим, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який він підписав та отримав його копію. Зафіксованим є факт ознайомлення ОСОБА_1 з його правами і обов`язками, передбаченими законодавством. Такий відеозапис на думку суду є цілком належним і допустимим доказом, яким підтверджено події, які фактично викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

При цьому, доводи апелянта про те, що докази, які містяться в матеріалах справи не підтверджують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є цілком безпідставними, оскільки ними його вина повністю доводиться. При цьому, вони є належними і допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

Щодо стосується заявлених апелянтом клопотань про витребування відеозапису подій, які мали місце з ОСОБА_1 , про проведення експертизи з технічного дослідження цього відеозапису, та про визнання відеозаписів недопустимими доказами, то апеляційний суд вважає їх цілком безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи такі відеозаписи додані були до протоколу про адміністративне правопорушення, а також вони містять ті обставини, які підлягають встановленню у відповідності до ст.280 КУпАП. При цьому, той факт, що відеозапис складається із трьох окремих файлів жодним чином не свідчить про його коригування і відповідно про недопустимість як належного доказу у справі.

Безпідставним також є клопотання прокурора про залучення до участі у даній справі прокурора, оскільки чинним КУпАП не передбачено обов`язкову участь прокурора у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, в даному випадку суд не перебирає на себе функцію сторони обвинувачення, а досліджує докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення органом посадовою особою якої він був складений.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в судовому засіданні щодо незаконності судового рішення та перевірені у порядку ст.294 КУпАП, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кравчуна Дмитра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2024 року, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк