запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/453/24Головуючий у 1-й інстанції Телегуз С.М.
Єдиний унікальний №334/544/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Добриня Я.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Добриня Ярослава Олексійовича на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 10.01.2024 року о 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 у м.Запоріжжі по вул.Товариській, 68 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Добринь Я.О. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що в порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП справа не містить докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, відеозаписом не зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, були відсутні свідки такої відмови.

Відеозапис зроблений за допомогою мобільного телефону, що заборонено Законом України «Про національну поліцію».

Заслухавши захисника ОСОБА_2 , який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №620784 від 10.01.2024 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України; зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 10.01.2024 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 1,55 ‰ алкоголю, з результатом ОСОБА_1 не погодився;

- у роздруківці результатів приладу "Alcotest Drager 6810", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а результат тестування склав 1,55 ‰, (тест №2692).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом захисником не оспорюється.

Твердження апелянта про те, що справа не містить доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, на якому видно, що у працівників поліції під час оформлення матеріалів за фактом ДТП виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, на що водій ОСОБА_1 погодився.

За результатом проведеного огляду технічний прилад показав 1,55 проміле алкоголю. З результатом проведеного огляду водій ОСОБА_1 не погодився.

Разом з тим, працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти повний медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відповів відмовою.

Долученим до матеріалів справи відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування таких засобів.

Щодо доводів захисника щодо недопустимості відеозапису, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи, у зв`язку з тим, що відеозйомка здійснювалась за допомогою мобільного телефону Realme 6 Pro, то такі доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

На відеозаписі зафіксовано як факт здійснення пропозиції працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також направлення у медичний заклад, та факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Запис здійснений на підставі п.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст.251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 про відсутність складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи судом були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції внаслідок незгоди ОСОБА_1 з результатами тестування технічного приладу «Alcotest Drager 6810» було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому всупереч протилежним аргументам апелянта, апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейського в цій частині не вбачається.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а поведінка і відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Відтак у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 квітня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 334/544/24