Справа № 569/9284/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М., за участі захисника Федорчука В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ФОП ПП ,

- за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25.04. 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 614767вказано,що 25.04.2024 року о 19 год. 10хв. гр. ОСОБА_1 в м. Рівне по вул. Лобунського,5 , керуючи транспортним засобом марки «Ford» н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди вжив алкоголь,що підтверджується тестом №5821 від 25.04.2024 року, результат огляду становить 0,91 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.10.є, Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 захисник ОСОБА_1 заперечив вину останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_1 не був обізнаний про факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та адміністративний протокол стосовно нього за фактом зникнення з місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.04.2024 року за ст..122-4 КУпАП закрито Рівненським міським судом Рівненської області за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що виключає його вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно пояснень ОСОБА_1 йому жодним чином не було відомо про факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Про те , що ним 25.04.2024 року о 19 год 10 хв., під час керування автомобілем FordMondeoд.н.з. НОМЕР_1 допущено контактування з іншим автомобілем, він довідався лише через 2 години , близько 21 год 00 хв., після телефонного дзвінка працівника патрульної поліції м.Рівне Після вказано дзвінка він добровільно прийшов до вказаного працівником правоохоронного органу місця з метою сприяння у встановленні істини у вказаній пригоді. Зазначене свідчить про відсутність у його діях прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів на спростування цих.Крім того провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності нього за ст..122-4 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оглянувши копію відеозапису подій складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

В протоколі про адміністративне правопорушення25.04.2024 року о 19 год. 10 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Рівне по вул. Лобунського,5 , керуючи транспортним засобом марки «Ford» н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди вжив алкоголь, що підтверджується тестом №5821 від 25.04.2024 року, результат огляду становить 0,91 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.10.є, Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП в діях особи має бути наявний склад даного адміністративного правопорушення.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди,до якої вони причетні та вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі; вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суб`єкт - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто водій усвідомлюючи що він причетний до ДТП, в порушенням вимог ПДР України, з метою приховання фактів причетності до ДТП та керування транспортним засобом в стані сп`яніння, навмисно вживає алкоголь чи інші засоби чи препарати, до моменту його огляду на стан сп`яніння.

17 травня 2024 року Постановою Рівненського міського суду Рівненської області провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст..122-4 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначене свідчить про необізнаність ОСОБА_1 про факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди та виключає суб`єктивну сторону , умисел у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже правовідносини, які охоплюються сферою дії Конвенції, мають врегульовуватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях « Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», « Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст. 4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009, зазначав, що до пустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститимеознакисвавільногозастосуванняадміністративнихповноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року).

При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючисьст.ст. 38, 130, 247,251,252, 256, 283,284 КпАПУкраїни,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М.Діонісьєва