Номер провадження: 33/813/2062/24
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Венжик Л.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 648069, 02 травня 2024 року о 22:55 годин на вул. Юхима Гелера, 43 в м. Одесі, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, а також від огляду на стан сп`яніння у лікаря в відповідному органі охорони здоров`я відмовився.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з наведеною постановою суду, 12.07.2024 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та визнати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченного ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Відеозаписи з нагрудних боді-камер патрульних поліцейських підтверджують, що ані патрульним поліцейським, ані лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР не пропонувалось ОСОБА_1 пройти процедуру освідування в медичному закладі. Наслідки відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння також не роз`яснювали. Невстановлені чоловіки, які прослідували до приміщення лікарнї та яких не було залучено до проведення освідування, оскільки не встановлювались їх особи, вони не представлялись, їм не повідомлялось для участі в яких процесуальних діях їх запрошено в якості понятих, не роз`яснювались їх права та обов`язки. Крім того, апелянту не було повідомлено про залучення будь-яких осіб в якості понятих під час проведення його освідування також не було повідомлено про можливість заявлення таким особам відводу. При цьому з протоколу ААД № 648069 та акту огляду вбачається, що свідки були відсутні, що є порушенням п. 6 Інструкції 1452/735 від 09.11.2015.

Також зазначає, що було порушено право апелянта на захист, оскільки права були роз`яснені патрульними лише під час ознайомлення вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Тішин Д.П. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №648069 від 03.05.2024 (а.с.1);

- висновком № 001436 від 03.05.2024, відповідно до якого особа відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4)

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 471627, 471812, 474899, якими зафіксовано події, що мали місце 02.05.2024.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а відеозаписи з нагрудних боді-камер патрульних поліцейських підтверджують, що ані патрульним поліцейським, ані лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР не пропонувалось ОСОБА_1 пройти процедуру освідування в медичному закладі. Наслідки відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння також не роз`яснювали.

Проте, вищевказані доводи скаржника є безпідставними зважаючи на таке.

До матеріалів справи долученні відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 471627, 471812, 474899 посилання на які містяться в протоколі № ААД № 648069 від 03.05.2024.

З зазначених відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу Hyundai Santa Fe, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою «Drager Alcotest», на що ОСОБА_1 відмовився. Далі працівник поліції запропонував водію проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що він спочатку погодився, однак потім відмовився, та вирішив пройти огляд на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest». Проте, згодом знову відмовився проходити тест на місці та вирішив проїхати до медичного закладу.

Прибувши разом з працівниками поліції до спеціалізованого закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 прийшов до лікаря, який в черговий раз спочатку запропонував водію пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що останній відповів лікарю, що він тверезий та відмовляється продувати трубку приладу (диск 3, урив. 23:31:48-23:32:20), далі йому було запропоновано пройти аналіз сечі, однак ОСОБА_1 повідомив, що він не буде сдавати аналіз сечі та крові (диск 3, урив. 23:32:39-23:32:47). Лікарем було повідомлено, що такі дії вважаються відмовою від проходження медичного огляду.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що з зазначених відеозаписів також вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 було роз`яснено, що за відмову від проходження медичного огляд на стан сп`яніння на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та він буде нести відповідальність, яка встановлена законом, а тому доводи в цій частині є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що не встановлювались особи, які були залучені в якості понятих, а відомості про останніх матеріли справи не містять, апеляційний суд враховує, однак звертає увагу, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП, на портативні відеореєстратори №471627, 471812, 474899, а тому залучення свідків для підтвердження такої відмови не є обов`язковим.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду. Крім того, судова повістка про виклик до суду на 02.07.2024 о 09:00 год була направлена на особистий номер телефону ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), в строки встановлені ст. 277-2 КУпАП, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.16). При цьому, апеляційний суд критично ставиться до твердження скаржника про те, що номер телефону, який зазначений в ним в довідці не використовувався, оскільки в заяві про ознайомлення з матеріалами справи, останній вказав саме той номер телефону, на який направлялась судова повістка (а.с.24).

Необгрунтованими є також доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зважаючи на те, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем Hyundai Santa Fe, д.н.з НОМЕР_1 , та зупинення останнього працівниками поліції саме під час руху зазначеним автомобілем встановлені за допомогою об`єктивних засобів контролю (портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських) відеозаписи, яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Доводи скаржника, що права йому були роз`яснені патрульними лише під час ознайомлення вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду бути не можуть.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2024 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова