Справа № 463/6746/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1619/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника - адвоката Семиренка П.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 12 липня 2024 року о 14:09 год, м. Львів, вул. Зелена, 104а керуючи автомобілем марки «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Geely», номерний знак НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду та закрити провадження по даній справі.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що жодних повісток чи телефонограм не отримував, а про постанову суду дізнався після набрання судовим рішенням чинності тобто після 25.10.2024 року, що підтверджується поштовим штампом на конверті.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції застосував найсуворіше міру покарання, що передбачена ст. 124 КУпАП де санкція стаття передбачає відповідальність від накладення штрафу до позбавлення користування спеціальним правом на строк від шести місяців до одного року.

Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи з 19.05.2003 року та користується цим правом через свою інвалідність, а позбавлення даного права прямо призведе до погіршення стану здоров`я.

Зазначає, що відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю.

Звертає увагу на те, що у поясненнях , які містяться у матеріалах справи написано, що ОСОБА_1 є особою інвалідністю.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник адвокат Семиренко П.Я. не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника - адвоката Семиренка П.Я., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 815536 від 12 липня 2024 року, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; даними схеми місця ДТП, яка сталася 12 липня 2024 року о 14:09 год; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 12 липня 2024 року.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає слушними посилання ОСОБА_1 з приводу того, що він є інвалідом 3 групи та відповідно до положень ст. 30 КУпАП до нього не може застосуватись такий вид стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами.

Так, санкції ст.124 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, санкція інкримінованого адміністративного правопорушення є альтернативною, тобто законодавець передбачив можливість накладення на особу одного із основних видів стягнень, передбачених нормою цієї статті. При цьому, такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, у даному випадку не є додатковим стягненням імперативного характеру, тобто при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, з огляду на його дискреційні повноваження, наділений правом вибору щодо застосування до особи одного із основних стягнень, які є альтернативними.

При цьому, ч. 4 ст. 30 КУпАП визначено, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 19.05.2003 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи не містять підтверджень жодних виняткових обставин, передбачених ч. 4 ст. 30 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2024 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В решті постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк