Справа № 577/5458/24
Провадження № 3/577/1807/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2024 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О., за участю адвоката Давидова В.О., розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку адміністративні матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року о 16:45 год. в м. Конотоп по вул. М. Немолота ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле Нива», д.н.з. НОМЕР_2 , і був зупинений працівниками поліції. За підозрою перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю та нерозбірлива мова, ОСОБА_1 було запропоновано пройти визначений законодавцем огляду на стан сп`яніння на місті зупинки, а коли той не побажав, то - в медичному закладі. Проте, ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Отже, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився в черговий раз, поважність причин неявки не сповістив. У поданих письмових поясненнях зауважив, що дійсно у вказаний час та місці керував зазначеним транспортним засобом, але безпідставно був зупинений поліціантами, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пройти такий огляд погодився виключно в лікарні, оскільки «не на камеру» поліцейський сказав, що викличе на місце події ВСП у ЗСУ, чим створить штучні проблеми «в любому випадку». При цьому йому було запропоновано відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а в суді пояснить всю ситуацію та все буде «нормально». Тобто такими діями був вчинений на нього психологічний тиск, а відтак вважає, що зібрані матеріали не можуть слугувати законною підставою для його притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, напередодні, за аналогією з кримінальним провадженням, подав клопотання про зупинення провадження в розглядуваній адміністративній справі, оскільки перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

Європейський суд у своїх рішеннях вже неодноразово зазначав, що сторона, яка обізнана про судовий розгляд, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, процесуальні строки притягнення особи до адміністративної відповідальності і тривалий час перебування справи в провадженні суду, вважаю можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 . При цьому права особи, яка притягається до адмінвідповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, не порушуються.

У судовому засіданні адвокат Давидов В.О. стверджуючи про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, а також наявність, на його переконання, інших порушень законодавства, допущених працівниками поліції, просить закрити провадження у справі за відсутності події та складу інкримінованого правопорушення.

На обґрунтування вказав, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, а відтак подальші дії останніх, як то вимога пройти огляд на стан сп`яніння є неправомірною. Наполягає, що внаслідок переривання відеозапису між 16:48:32 та 17:00:42, що є порушенням п. 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», долучений до протоколу відеозапис події не може бути використаний як доказ і за аналогією норм кримінального процесуального права (ст. 86 КПК України) цей доказ є недопустимим, оскільки окрім переривання, також не містить відомостей про технічний пристрій з використанням якого був проведений.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а отже особою з особливим правовим статусом. Тому, відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП та п. 9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України № 515 від 10.10.2016 року, передбачений спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця. Відтак, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 повинен був проводитися не поліцейським, а посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником військової частини, іншого утворення відповідно до законів України військового формування), а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Крім того, наголошує, що з урахуванням пункту 5 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 (далі - Інструкція № 1376), що Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1 Інструкції № 1376) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2 Інструкції № 1376), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Тому, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140094 від 30.09.2024 не має жодної юридичної сили, оскільки, всупереч Інструкції № 1376, поліцейським його було складено не на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому мають бути проставлені відповідні серія та номер, а сформовано в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою технічного пристрою.

До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки алкогольного сп`яніння, такі як різкий запах алкоголю та нерозбірлива мова, що не передбачені у п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 .

На підтвердження правової позиції вказує, що згідно наявних в матеріалах справи відеозаписах поліцейський, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, не те що, не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а навпаки, навіть дозволив ОСОБА_1 поїхати за кермом цього автомобіля до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про грубе порушення наведеної норми та здійснення поліцейським провокації можливого адміністративного правопорушення. Таким чином, поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, наполягає, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не містять першочергового повідомлення поліцейськими ОСОБА_1 про наявність у того взагалі будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, які в подальшому слугували б законною підставою для пропозиції поліцейських щодо проходження такого огляду. Тим паче, що на наявних в матеріалах справи відеозаписах, ОСОБА_1 спочатку надав чітку згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж перебував в абсолютно адекватному стані та будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у нього взагалі були відсутні.

Таким чином, вважає, що оскільки матеріали справи не містять жодних доказів які б свідчили про наявність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , у останнього не виникало жодного юридичного обов`язку для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно пропозиція поліцейського щодо проходження такого огляду є неправомірною. До того ж, в направленні ОСОБА_1 до медичного закладу та в акті огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння також не вказано ознак такого сп`яніння в розумінні п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи порушення процедури огляду на стан сп`яніння, відсутність повідомлення поліцейським про будь-які ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , порушення процедури відеофіксації адміністративного правопорушення, та незаконного складання адміністративних матеріалів відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Давидов В.О. вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, адвокат Давидов В.О. подав клопотанням про залучення прокурора для підтримки обвинувачення в суді при розгляді даної справи.

Вислухавши доводи адвоката Давидова В.О., дослідивши представлені докази суд дійшов такого висновку.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за аналогією кримінального законодавства, то воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду 8 липня 2020 року розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд судових рішень, постановлених щодо нього, з підстав встановлення рішенням Європейського суду з прав людини від 12 березня 2019 року (заява № 41216/13) у справі «Петухов проти України № 2» виснувала, що у цій справі ЄСПЛ установив системну проблему в законодавстві України, яку можна подолати лише заходами загального характеру, спрямованими на усунення її першопричини, шляхом внесення змін до чинного законодавства та практики його застосування.

Оскільки КУпАП такої норми, як зупинення провадження у справі, не містить, до того ж має різні умови та порядок щодо строків притягнення до відповідальності і врахування часу зупинення провадження визначених у нормах кримінального судочинства, то аналогія не може застосовуватися до осіб скоївших адміністративне правопорушення.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_3 про залучення прокурора для підтримки обвинувачення по даній справі суд звертає увагу на наступне.

Велика Палата Верховного Суду 30.08.2023 року переглянувши справу № 208/712/19 про покарання водія за нетверезе водіння після рішення ЄСПЛ, який назвав порушенням відсутність прокурора у справі про адмінправопорушення, звернула увагу на таке.

За практикою ЄСПЛ у разі проведення усного судового розгляду справи за будь-яким обвинуваченням, яке у розумінні Конвенції вважається «кримінальним», за участю сторони захисту присутність сторони обвинувачення є, «як правило, необхідною для усунення обґрунтованих сумнівів, які можуть виникнути щодо безсторонності суду» (рішення у справах: «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року, заява № 10644/08, пункт 65; «Карєлін проти росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08, пункт 76). Використання Судом словосполучення «як правило» свідчить про те, що необхідність участі сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на яку поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ, не має абсолютного й безумовного характеру, а її відсутність не завжди свідчить про порушення судом вимоги безсторонності, яке б автоматично призводило до несправедливості судового провадження й нівелювало його результати.

За практикою ЄСПЛ провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, з огляду на суворість передбачених санкцією цієї статті стягнень у виді штрафу і позбавлення права керування транспортними засобами, їх каральну і профілактичну мету, у розумінні Конвенції вважається «кримінальним» (рішення у справах: «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany) від 21 лютого 1984 року, заява № 8544/79; «Шмауцер проти Австрії» (Schmautzer v.Austria) від 23 жовтня 1995 року, заява №15523/89; «Маліга проти Франції» (Malige v. France) від 23 вересня 1998 року, заява № 27812/95; «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine) від 6 вересня 2005 року, заява № 61406/00).

Згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

У частині першій статті 250 КУпАП для прокурора та його заступника передбачено право брати участь у розгляді справи. Однак процесуального порядку забезпечення такої участі не передбачено ні цим Кодексом, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Отже, клопотання захисника Давидова В.О. про залучення до участі у справі прокурора є безпідставним, тому як діючий КУпАП таких вимог також не визначає.

Вирішуючи питання доведеності вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні суд зауважує на наступному.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015р. №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

За положеннями пункту 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 Інструкції).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із оглянутого відеозапису події видно, як працівники поліції на вул. М. Немолота в м. Конотопі зупиняють автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок виникнення підозри перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, на що звертає увагу поліціант, ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки, але той відмовляється і наполягає на проведенні огляду в медичному закладі. Після цього відеозапис переривається, оскільки учасники події, на вимогу ОСОБА_1 , направилися до Конотопської ЦРЛ для проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння. Прибувши на вул. Миколи Амосова в м. Конотоп, де розташований зазначений медичний заклад, відеозапис відновлюється. При цьому видно, що ОСОБА_1 та поліціанти від`їжджають та прибувають до медичного закладу на різних автомобілях, що унеможливлює будь-який вплив на правопорушника. Далі ОСОБА_1 , якому роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП, без жодного примусу, свідомо відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі внаслідок чого на нього складається протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП копію якого ОСОБА_1 отримувати відмовився.

Даний відеозапис є основним доказом визначеним ст. 266 КУпАП, а тому подальші дії поліціантів, як то направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, складання акту про відмову проходження такого огляду та протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є правомірними.

Отже, наведені докази є належними, допустимими та такими, що в повній мірі доводять винуватість правопорушника.

Відхиляючи доводи сторони захисту про закриття провадження у справі за відсутності події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення суд виходить із такого.

Щодо посилання на неправомірність зупинки транспортного засобу керованого ОСОБА_1 .

Загальновідомий факт, що внаслідок військової агресії РФ в Україні вже тривалий час діє воєнний стан, а відтак і певні обмеження. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», перевірка документів, як і огляд речей та транспортних засобів, є одним із заходів, спрямованих на забезпечення безпеки громадян.

За положеннями ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у період дії воєнного стану та/або під час мобілізації (крім цільової) поліцейський має право вимагати в особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років пред`явлення нею військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Отже, перевірка документів з метою встановлення особи у прикордонному місті, яким фактично є Конотоп, а також під час мобілізації не може свідчити про безпідставне зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . До того ж з оглянутого відеозапису видно, що працівник поліції просить надати не водійське посвідчення, а військово-обліковий документ для ідентифікації особи, на що ОСОБА_1 показує посвідчення офіцера. Саме під час спілкування виникає підозра перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, оскільки, як зазначив поліціант, відчутний запах алкоголю, внаслідок чого пропонується пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а коли той відмовляється, то - в медичному закладі.

За таких обставин не можна погодитися з твердженнями щодо неправомірної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що ОСОБА_1 за підозрою у стані сп`яніння не був відсторонений від керування транспортним засобом і самостійно доїхав до медичного закладу, а також на відсутність у нормативних актах, зокрема Інструкції № 1452/735 таких ознак, як «різкий запах алкоголю» та «нерозбірлева мова» вказаних у протоколі, оскільки ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а відмова у проходженні огляду на стан сп`яніння. При цьому зазначені у протоколі ознаки є близькими за значенням та зрозумілі за поняттям, а відтак відповідають ознакам сп`яніння визначеним у згаданій Інструкції «запах з порожнини рота» та «порушення мови».

Досліджуючи питання допустимості, як доказу долученого до протоколу відеозапису слід зауважити на такому.

Дійсно долучена до протоколу відеозапис складається із двох файлів, проте це було обумовлено переміщенням співробітників поліції та ОСОБА_1 з місця зупинки останнього до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння і жодним чином не свідчить про корегування або монтаж відеозапису на чому наполягає захисник. До того ж, як видно з відеозапису поліціанти та ОСОБА_1 до медичного закладу рухалися на окремих автомобілях, що виключало їх спілкування та будь-який психологічний тиск на правопорушника поза межами відеозапису.

Не є слушними і доводи сторони захисту про порушення автором протоколу серії ЕПР1 №140094 від 30.09.2024 року Інструкції №1376, щодо формування цього процесуального документа в електронній формі, а не на спеціальному бланку виготовленому друкарським способом, оскільки це питання врегульовано не наведеним нормативним актом, а Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі Інструкція № 1395)

Так, згідно абз. 2 п.1 Розділу ІІ Інструкції №1395 за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Також не заслуговують на увагу і доводи сторони захисту на особливий правовий статус ОСОБА_1 як військовослужбовця, тому як за положеннями ст. 15 КУпАП військовослужбовці, зокрема за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Вирішуючи питання про накладення стягнення слід враховувати характер вчиненого правопорушень, особу порушника, ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Керуючись: ст.ст. 130 ч.1, 268, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. (рахунок отримувача - UA0018001, отримувач коштів ГУК у Сумській обл/Сумська обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) - 899998, призначення платежу 21081300, код класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (ст. 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко