П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.06.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюра С.М. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дітей, що призвело до винекнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання за період з 07.12.2018 р. до 12.04.2024 р., що становить 248025.89 грн.

В судові засідання, призначені на 20.05.2024 року та 10.06.2024 року ОСОБА_2 не з`являлася, хоча й належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення таких, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку на відому суду адресу, зазначену у протоколі про адміністравтивне правопорушення, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №975, №035, які повернулись з конвертами на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183-1 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на наведене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , оскільки вона належно повідомлена про розгляд справи, а безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Дослідивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Частиною першою статті 183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вина ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення №8 від 12.04.2024 р.;

-актом державного виконавця Лодинською О.І. від 12.04.2024 р.;

-копією виконавчого листа №465/7492/19 від 08.02.2019 р.;

-копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2019 р. ВП №59095032;

-розрахунком заборгованості по аліментах від 01.09.2023 р.;

-розрахунком заборгованості по аліментах від 12.04.2024 р.;

-копіями інших доказів долучених до матеріалів справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_2 не була позбавлений можливості наведення доказів, які б слугували підставою вважати її невинуватою у вчиненні правопорушення та які слід витребувати суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт.

Відповідно до ст.40-1КУпАП,у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою,на яку накладено таке стягнення,сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовийзбір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 605.60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом поданняапеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Дзеньдзюра С.М.