справа №176/3094/24
провадження №3/176/736/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює ТД «Добробут» пекар, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи раніше протягом року притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, повтрно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП за наступних обставин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №215667 від 01.11.2024 року, гр. ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 27.10.2024 року о 22 год. 45 хв. за адресою м. Жовті Води вул. Героїв України 13/6 самовільно залишив домівку та займався бродяжництвом, мати не проводить з дитиною профілактичних бесід, не займається його розвитком та не приділяє належної уваги, чим порушує ст. 150 СКУ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Судову повістку остання отримала смс повідомленням, направленим на номер телефону, що зазначений у протоколі.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП вчинені повторно протягом року.

Пpaвoвoю пiдcтaвoю для пoклaдaння вiдпoвiдaльнocтi нa бaтькiв (зaкoнниx пpeдcтaвникiв) зa ч. 1 cт. 184 Koдeкcу Укpaiни пpo aдмiнicтpaтивнi пpaвoпopушeння, є нaявнicть oзнaк тa eлeмeнтiв cклaду пpaвoпopушeння, щo пoлягaє в нeвикoнaннi бaтькaми чи iншими oco6aми, якi їx зaмiнюють, oбoв`язкiв щoдo утpимaння, виxoвaння, нaвчaння, зaxиcту пpaв тa iнтepeciв нeпoвнoлiтнix.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У чacтинi 2 п.16 пocтaнoви Плeнуму Bepxoвнoгo Cуду "Пpo пpaктику зacтocувaння cудaми зaкoнoдaвcтвa пpи poзглядi cпpaв пpo уcинoвлeння i пpo пoзбaвлeння тa пoнoвлeння бaтькiвcькиx пpaв" вiд 30.03.2007 № 3 визнaчeнo, щo ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Обставини, відображені у протоколі, стосовно ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Так, протокол серії ВАД № 215667 від 01.11.2024 року складено за відсутності достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Зокрема, органом, який склав протокол не зазначено, яку саме винну поведінку проявила, та які дії вчинила ОСОБА_1 , які б свідчили про умисне ухилення з її боку від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини.

Як вбачається і письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається що вона постійно працює та через це не може приділяти достатньої уваги синові та постійно контролювати його.

До матеріалів справи було надано, також рапорт працівника поліції, відповідно до якого 27.10.2024 року о 22 год. 46 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 матері ОСОБА_1 про те, що 27.10.2024 року о 22 год. 45 хв. за адресою район АДРЕСА_2 син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 пішов з дому десь о 14 год. 00 хв. нібито на футбол та на даний час не повернувся. Перевіряли школу, але його там немає, футболу не було сьогодні. Раніше також зникав, зв`язався з поганою компанією.

28.10.2024 року ОСОБА_1 повідомила поліції, що син знайшовся з ним все добре.

З письмових пояснень малолітнього ОСОБА_3 вбачається, що той боявся реакції батька на те, що він не пішов на тренування, так як молодший брат сказав, що батько дуже сердитий, та пішов гуляти до друзів, а потім сидів у сусідньому під`їзді, поки його не знайшли працівники поліції.

Отже, на думку суду, відсутні докази того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 належно виконала свій обов`язок щодо виховання малолітнього сина, турбується його долею та хвилюється за нього, про що свідчить те, що втеча сина з дому не спричинена негативними діями матері, а також те, що вона одразу повідомила поліцію про зникнення сина, як тільки зрозуміла, що той відсутній за місцем проживання та йому може загрожувати небезпека.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за досліджених обставин справи суд не вбачає наявних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку подія та склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП відсутній.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне справу провадженням закрити, згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що провадження по справі закривається, підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п.1ч.1ст.247, статтями 184, 247, 251, 252, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює ТД «Добробут» пекар, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається через суд, який виніс постанову.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК