ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/1126/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 07 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 17.11.2023 року о 23 годині 38 хвилин, керував транспортним засобом Ford Focus реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), рухаючись в районі будинку 13/1 по вул. Матюшенка в місті Харкові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, а саме:

- п. 2.5 Правил дорожнього руху «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, ОСОБА_1 03.12.2023 року о 01 годині 33 хвилин, керував транспортним засобом Ford Focus реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, прорушення мови), рухаючись в районі будинку 3 по вул. Матюшенка в місті Харкові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, а саме:

- п. 2.5 Правил дорожнього руху «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, ОСОБА_1 04.02.2024 року о 00 годині 46 хвилин, керував транспортним засобом Ford Focus реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, прорушення мови), рухаючись в районі будинку 30 по вул. Березівській в місті Харкові. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, а саме:

- п. 2.5 Правил дорожнього руху «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, ОСОБА_1 04.02.2024 року о 23 годині 11 хвилин, рухаючись в районі будинку 3А по вул. Матюшенка в місті Харкові, керував транспортним засобом Ford Focus реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння проведений на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів Alcotest Drager 7510, результат огляду -1,61 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, а саме:

- п. 2.9А Правил дорожнього руху «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2024 року стосовно нього скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції в порушення норм, визначених у ч. 1 ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутності без належного повідомлення сторони захисту про день та час розгляду, що є грубим порушення порядку розгляду справи та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови

ОСОБА_1 також зазначає, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб, внаслідок чого усі похідні від цього докази, які долучені до матеріалів цієї справи, є недопустимими.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що оскільки норми КУпАП не регулюють порядку вирішення питання щодо направлення справ про адміністративні правопорушення на новий судовий розгляд, а тому належить застосувати аналогію права та при вирішенні даного питання керуватися нормами КПК України, зокрема, положення п.3 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, якими передбачено скасування судового рішення та направлення справи на новий судовий розгляд в суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.

В судові засідання в суд апеляційної інстанції адвокат Санжаревський І.А. не з`явився, але останній 24.07.2024 року надав суду апеляційної інстанції надав заяву про припинення повноважень захисника у цій справі, в якій він зазначив, що 17.05.2024 року договір про надання правничої допомоги, укладений між Адвокатським бюро «Санжаревський» та ОСОБА_1 був розірваний.

Крім того, належить також врахувати, що матеріали цієї справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 укладав нову угоду про надання правничої допомоги із новим захисником, хоча з моменту припинення попередньої угоди і до початку апеляційного розгляду пройшло багато часу, а саме майже 6 місяців.

При цьому, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заявляв будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду, в тому числі для надання йому часу для укладання нової угоди, а також зазначив, що свої інтереси в суді апеляційної інстанції буде захищати самостійно.

Апеляційний суд зазначає, що апеляційний розгляд неодноразово відкладався, а саме 31.07.2024 року, 27.09.2024 року, 18.10.2024 року та 11.11.2024 року, в тому числі тричі за заявами ОСОБА_1

Належить також врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2024 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється за апеляційною скаргою особи, яка її подала.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням думки ОСОБА_1 , дійшов висновку за можливе розгляну подану апеляційну скаргу, але з обов`язковою участю ОСОБА_1 , виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження, та доводів поданої апеляційної скарги.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених пунктами 2.5 та 2.9 «а».

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пунктів 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано та вірно послався на докази, що долучені до матеріалів цієї справи, а саме на відомості, що містяться у: протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №516344 від 18.11.2023 року, серії ААД №602292 від 03.12.2023 року; серії ААД №603720 від 05.02.2024 року та серії ААД №518369 від 05.02.2024 року; актах огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленнях на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2023 року, від 03.12.2023 року та від 05.02.2024 року; рапортах працівників поліції від 17.11.2023 року, від 03.12.2023 року та від 05.02.2024 року; на дисках з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстраторів.

Щодо епізоду вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 17.11.2023 року (том 4).

Згідно відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №516344 від 18.11.2023 року (арк. 1 т.4) вбачається, що 17.11.2023 року о 23 год. 38 хв. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд. 13/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

З відеозаписів (арк.4 т.4) з нагрудних камер поліцейських та відеореєстраторів (файли «аад 516344», «аад515344», «export-40xtm», «export-h8d6q»), що долучені до матеріалів цієї справи, вбачається рух та зупинка транспортного засобу Ford Focus реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його було зупинено за порушення комендантської години (файли «export-40xtm» та «export-h8d6q»). Під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння (файл «export-40xtm», починаючи 02 хв. 22 сек. відеозапису, файл «export-h8d6q» починаючи 05 хв. 51 сек. відеозапису), у зв`язку з чим було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. При цьому, з відеозапису також вбачається, що працівники поліції декілька разів пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння, але останній фактично відмовився від проходження огляду на місці та в закладі охорони здоровя, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом та працівники поліції не мають посвідчень поліцейських, які передбачені чинним законодавством. На відеозаписах також зафіксовано, що ОСОБА_1 вів себе зухвало та постійно виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівником поліції роз`яснені ОСОБА_1 його права за ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (файл «export-40xtm», починаючи 10 хв. 30 сек., 23 хв. 28 сек. відеозапису, файл «export-h8d6q» починаючи 12 хв. 55 сек. відеозапису).

Крім того, з відеозапису (файл «export-40xtm», починаючи 57 хв. 30 сек.) об`єктивно вбачається, що працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 змісту складено стосовно останнього протоколу про адміністративне правопорушення та можливість надання своїх письмових пояснень, але ОСОБА_1 відповів відмовою в нецензурній формі (арк.4 т.4).

В матеріалах справи також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відомостей якого вбачається, що ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та хитка хода, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (арк.5 т.4).

Відповідно до відомостей направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2023 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; хитка хода; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд в КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився у зв`язку з відмовою водія (арк.6 т.4).

Згідно рапорту поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області Віталія Тюріна від 17.11.2023 року, 17.11.2023 року під час несення служби у складі екіпажу 1206 надійшла інформації від громадянина про те, що водій транспортного засобу Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , поводить себе неадекватно і , ймовірно, має ознаки алкогольного сп`яніння. Близько 23 год. 40 хв. в районі будинку 13/1 по вул. Матюшенка було зупинено автомобіль Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода; запах алкоголю з ротової порожнини; поведінка, що не відповідає обстановці. Відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД №516344 за ч.1 ст.130 КУпАП, а також винесено постанову БАД 377347 за ч.1 ст.126 КУпАП, так як водій не мав при собі і не надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію т/з. Автомобіль припаркований без порушень ПДР України та водія проінформовано про заборону подальшого руху (арк.7 т.4).

Щодо епізоду вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 03.12.2023 року (том 1).

Згідно відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №602292 від 03.12.2023 року (арк. 1 т.1), 03.12.2023 року о 01 год. 33 хв. за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, буд. 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

З відеозаписів (арк.4 т.1) з нагрудних камер поліцейських та відеореєстраторів (файли «аад602292», «аад602292 1», «export-7pftn», «export-vyvh3»), що долучені до матеріалів цієї справи, вбачається рух та зупинка транспортного засобу Ford Focus реєстраційний номер НОМЕР_1 (файли «аад602292» та «аад602292 1»). Після зупинки транспортного засобу працівники поліції пред`явили ОСОБА_1 свої службові посвідчення та попросили надати їм посвідчення водія, на що водій в нецензурній формі відповів відмовою (файл «export-7pftn», починаючи з 01 хв. 05 хв.). Поліцеським було встановлено особи водія (файл «export-vyvh3», починаючи з 07 хв. 07 сек.) При цьому, під час спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, але ОСОБА_1 в черговий раз відповів відмовою (файл «export-7pftn», починаючи з 09 хв. 30 хв.). З відеозапису також вбачається, що поліцейськими роз`яснені ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння, його права та надана можливість скористатися послугами адвоката. Також з відеозаписів вбачається, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та надав можливість зазначити свої письмові пояснення, але останній відмовився на пропозицію поліцейського (файли «export-7pftn», починаючи з 34 хв. 05 сек., «export-vyvh3», починаючи з 42 хв. 20 сек.). При цьому, з долучених відеозаписів (файли «export-7pftn» та «export-vyvh3») вбачається, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , останній ввів себе зухвало та постійно висловлювався нецензурною лайкою.

З відомостей акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода та порушення мови. З цього акту також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомого газоаналізатору Drager Alcotest (арк.5 т.1).

Відповідно до відомостей направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03.12.2023 року, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; хитка хода; порушення мови. Огляд в КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився у зв`язку з відмовою водія (арк.6 т.1).

Згідно рапорту поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області Станіслава Запарова від 03.12.2023 року, 03.12.2023 року о 01 год. 33 хв. за адресою: м.Харків, вул. Матюшенка, біля буд.3 у складі екіпажу 1202 (Запаров, Чернишов, Годун) було зупинено транспортний засіб Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , згідно п.7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування ОСОБА_1 поводив себе неадекватно і зухвало, мав ознаки алкогольного сп`яніння. Останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя. Відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД №602292 за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час ознайомлення зі містом протоколу ОСОБА_1 намагався його пошкодити. Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено, що подальший рух йому заборонено, авто залишено на місці зупинки без порушення Правил дорожнього руху (арк.7 т.1).

Щодо епізоду вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 05.02.2024 року о 00 год. 46 хв. (том 2).

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №603720 від 05.02.2024 року (арк. 1 т.2), 05.02.2024 року о 00 год. 46 хв. в м. Харків по вул. Березівська біля буд. 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

З відеозаписів (арк.4 т.2) з нагрудних камер поліцейських та відеореєстраторів (файли «аад603720», «аад603720 1», «export-2hhtb7», «export-wyz6e»), що долучені до матеріалів цієї справи, вбачається рух та зупинка транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 (файли «аад603720», «аад603720 1»). Після зупинки цього транспортного засобу працівники поліції пропонували водію вийти з автомобіля, але останній відповів, що в автомобілі нікого немає (файл «export-2hhtb7», починаючи з 00 хв. 25 сек.). На відеозаписі (файл «export-wyz6e», починаючи з 03 хв. 40 сек.) зафіксовано, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що його поведінка не відповідає обстановці та є неадекватною. Працівниками поліції також було встановлені інші ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відповів відмовою, посилаючись на те, що поліцейські є бандитами (файл «export- hhtb7», починаючи з 04 хв. 40 сек.). При цьому, на останню пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду (файли «export-2hhtb7», починаючи з 11 хв. 55 сек., «export-wyz6e», починаючи з 12 хв. 42 сек.). З відеозапису також вбачається, що працівники поліції намагалися роз`яснити ОСОБА_1 зміст складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, але останній зробив вид, що спить (файл «export-2hhtb7», починаючи з 16 хв. 55 сек.).

Як вбачається з відомостей акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомого спеціального технічного засобу (арк.6 т.2).

З відомостей направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.02.2024 року, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; хитка хода; порушення мови. Огляд в КНП ХОР «ОКНЛ» не проводився у зв`язку з відмовою водія (арк.5 т.2).

Згідно рапорту поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області В`ячеслава Йовика від 05.02.2024 року, 05.02.2024 року о 00 год. 46 хв. під час патрулювання Київського району м.Харкова у складі екіпажу 1252 (Сиров, Кожурина, Йовик) за інформацією від громадян, а також за порушення комендантської години було зупинено за адресою: м.Харків, ву. Березівська, 30, транспортний засіб Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , я якого в подальшому були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД №603720 за ч.1 ст.130 КУпАП. Авто залишено на місці зупинки без порушення Правил дорожнього руху, водія відсторонено від керування (арк.7 т.2).

Щодо епізоду вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 04.02.2024 року о 23 год. 11 хв. (том 3).

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №518369 від 05.02.2024 року (арк. 1 т.3), 04.02.2024 року о 23 год. 11 хв. в м. Харків по вул. Матюшенка, буд. 3А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведений на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820, результат огляду складає 1,61 проміле, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

З відеозаписів (арк.4 т.3) з нагрудних камер поліцейських та відеореєстраторів (файли «аад518369», «export-8xz8b», «export-4elhk»), що долучені до матеріалів цієї справи, вбачається рух та зупинка транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 (файл «аад518369»). Після зупинки цього транспортного засобу ОСОБА_1 заглушив двигун та вийшов з цього автомобіля з водійської двері. Інших осіб в цьому транспортному засобі не було. З відеозапису (файл «export-8xz8b», починаючи з 00 хв. 50 сек.) вбачається, що ОСОБА_1 з самого початку спілкування з працівниками поліції почав висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою. При цьому, працівниками поліції встановлено особу водія, у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та роз`яснені причини його зупинки, а саме за порушення комендантської години і непрацюючу підсвітку реєстраційного номеру (файл «export-8xz8b», починаючи з 03 хв. 00 сек.). З відеозапису також вбачається, що на неодноразові пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest. При цьому, ОСОБА_1 пройшов огляд не з першої спроби, а лише після третього продуття (файл «export-8xz8b», починаючи з 29 хв. 05 сек.). Результат огляду виявився позитивним та складав 1.61 проміле (файл «export-8xz8b», починаючи з 33 хв. 20 сек.). Працівниками поліції ознайомлено ОСОБА_1 з результатами огляду, з чим останній фактично погодився та не вимагав пройти огляд в закладі охорони здоров`я (файл «export-8xz8b», починаючи з 33 хв. 20 сек.). В подальшому поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та надана можливість водію надати свої письмові пояснення, але останній закреслив протокол (файл «export-8xz8b», починаючи з 01 хв. 08 хв.).

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», тест №2081 (арк. 5 т.3), вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 1,61 проміле.

Такі відомості газоаналізатору ОСОБА_1 не заперечував та власноруч поставив підпис у роздруківці за результатами огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» (арк. 5 т.3).

В матеріалах справи також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відомостей якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння кінцівок пальців рук; нечітка хода. Результат огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» - 1,61 проміле (арк. 6 т.3).

Відповідно до відомостей направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.02.2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 направлено до КНП ХОР «ОНД» у зв`язку з виявленням у нього ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння кінцівок пальців рук; нечітка хода. Огляд в медичному закладі не проводився та до медичного закладу ОСОБА_1 не доставлявся (арк. 7 т.3).

Згідно рапорту поліцейського взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області Євгенія Татаренка від 05.02.2024 року, 05.02.2024 року під час патрулювання у складі екіпажу 0041 (Колісник, Татаренко, Русанов) за адресою: м.Харків, вул. Матюшенко, 3А, за інформацією від громадян, а також за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820». За результатами огляду встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складає 1,61 проміле. Відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД №518369 за ч.1 ст.130 КУпАП. Авто залишено на місці зупинки без порушення Правил дорожнього руху, водія відсторонено від керування (арк.8 т.3).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , зазначених в його апеляційній скарзі, з приводу допущених працівників поліції порушень вимог чинного законодавства щодо підстав зупинки транспортного засобу під його керуванням, суд апеляційної інстанції надає критичну оцінку цим доводам сторони захисту, з наступних підстав.

Так, приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначені превентивні заходи, які можуть застосовувати поліція, в тому числі, пов`язані із зупинкою транспортних засобів.

Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.

Апеляційний суд також враховує, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2024 року в Україні введено режим воєнного стану, який діяв і на час подій, які зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_1 у цій об`єднаній справі.

У відповідності до п.8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 року №573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Особи, які вчинили кримінальні та адміністративні правопорушення затримуються в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Визначення терміну комендантська година міститься у п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», а саме - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Порядок введення комендантської години встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану».

Пунктами 5, 8 вказаної постанови передбачено, що комендантська година та встановлення спеціального режиму світломаскування запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням або військовою адміністрацією (у разі її утворення), який доводиться до відома військових адміністрацій (у разі їх утворення) або ради оборони Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Мінекономіки, Мінсоцполітики, Мінінфраструктури, МОЗ, МЗС, АТ «Українська залізниця», відповідних органів Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, військових командувань, з`єднань, військових частин Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Наказом заступника голови Харківської ОВА від 05.12.2022 року № 199В «Про запровадження комендантської години на території Харківської області» запроваджено з 05.12.2022 року до особливого розпорядження комендантську годину шляхом заборони перебування громадян з 23:00 год. по 05:00 год. на вулицях та інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також руху транспортних засобів.

Відповідно до п.5, п.7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2021 № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам, зокрема, Національної поліції.

Згідно відомостей відеозаписів, які долучені до матеріалів цієї об`єднаної справи та зазначені вище,вбачається, що за всіма епізодами вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який не мав зовнішніх ознак, передбачених Наказом заступника голови Харківської ОВА від 05.12.2022 року № 199В, було зупинено працівниками поліції саме під час дії комендантської години у м.Харкові.

За таких обставин, оскільки відомості вищезазначених письмових доказів та численних відеозаписів, які долучені до матеріалів справи та наведені вище, з яких вбачається, що транспортний засіб Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , було зупинено через порушення останнім комендантської години, а також, в окремих випадках, через звернення громадян про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та через встановлення працівниками поліції несправності автомобіля, що повністю узгоджується з вимогами п.п.1, 2, 3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та вищенаведеного законодавства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та суб`єктивною, а тому оскаржувана постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню з цих підстав.

При цьому, враховуючи відомості численних відеозаписів, що долучені до матеріалів цієї об`єднаної справи, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю спростовуються доводи ОСОБА_1 , які він надавав під час апеляційного розгляду, про те, що останній не керував автомобілем Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Доводи ОСОБА_1 , які він надавав під час апеляційного розгляду, про те, що УПП в Харківській області ДПП не є суб`єктом владних повноважень та співробітники патрульної поліції не мають належних службових посвідчень, на переконання апеляційного суду, також є суб`єктивними та безпідставними, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП встановлено, виключний перелік статей за якими органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення. Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органу Національної поліції у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, мають право складати протоколи про правопорушення, зокрема і за ст. 130 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, а також складати протокол про адміністративну відповідальність, мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 19.12.2022 № 903) (далі - Положення про Департамент патрульної поліції), Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.

Одним із завдань Департаменту патрульної поліції є забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Департамент патрульної поліції фінансується за рахунок коштів державного бюджету, а також інших джерел не заборонених законодавством України.

Відповідне управління патрульної поліції, а саме УПП в Харківській області ДПП, до якого відноситься уповноважений інспектор, який має право приймати рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, а також складати протокол про адміністративну відповідальність та яке є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, не є юридичною особою.

Згідно ст. 267 КУпАП, адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених п.1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, які регулюють дорожній рух та здійснюють контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме від імені Департаменту патрульної поліції, який є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції.

Поряд з цим належить зазначити, що положення статей 251, 252, 254 та 256 КУпАП, у їх сукупному зв`язку, дають підстави вважати, що зафіксовані відомості у протоколах про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у цій справі, на переконання апеляційного суду, повністю узгоджуються з доказами, що долучені до матеріалів справи, та давали законні підстави для складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 уповноваженими на те посадовим особам.

Окремо належить звернути увагу, що дії працівників поліції, які, на думку ОСОБА_1 , не мали на це процесуальних повноважень згідно чинного законодавства України щодо складання матеріалу про адміністративні правопорушення стосовно нього, не оскаржувалися апелянтом та його захисниками, які представляв інтереси свого підзахисного під час розгляду справи в суді першої інстанції, в порядку ст. 267 КУпАП, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складення ними протоколу про адміністративне правопорушення та інших адміністративних матеріалів у цій справі.

При цьому, з відеозаписів, що долучені матеріалів цієї об`єднаної справи, вбачається, що під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення працівники поліції були в форменому одягу, виданому їм УПП в Харківській області ДПП, та на вимогу водія неодноразово пред`явили посвідчення Департаменту патрульної поліції. Належить також звернути увагу, що стороно захисту не недано відомостей суду апеляційної інстанції про наявність слідів фальсифікації або підробки службових посвідчень, що були пред`явлені ОСОБА_1 , при складанні стосовно нього адміністративних матеріалів у цій справі. Таких відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду. Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , останній повідомив суд апеляційної інстанції, що дії чи бездіяльність працівників поліції в інший спосіб він не оскаржував.

Сама по собі незгода особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із формою посвідчення працівників поліції, на переконання колегії суддів, не свідчить про неналежність та протиправність дій працівників поліції, а також про відсутність підстав для складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно нього.

Крім того, зазначені апелянтом обставини під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, на думку колегії суддів, не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта в цій частині є суб`єктивними, безпідставними та розцінюються судом як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про допущення судом першої інстанції порушення його права на захист у зв`язку з тим, що справу було розглянуто за відсутності сторони захисту, на переконання апеляційного суду, також є суб`єктивними та безпідставними, з наступних підстав.

Як вбачається з відомостей цього судового провадження, адміністративні матеріали надійшли до суду першої інстанції з органу поліції 29.11.2023 року (арк. 8 том 4), 15.12.2023 (арк.8 т.1) та 15.02.2024 (арк.8 т.2, арк.9 т.3), які в подальшому були об`єднані в одне провадження постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 14.03.2024 року (арк.29-30 т.4).

Крім того, за клопотаннями захисників ОСОБА_1 адвокатів Кондратенка В.А., Саламахи В.Р. та Санжаревського І.А., в тому числі, з метою ознайомлення з матеріалами справи, судовий розгляду неодноразово відкладався, а саме 14.12.2023 року, 25.01.2024 року, 22.02.2024 року, 25.04.2024 року та 17.05.2024 року (арк.11-12, 13, 14-15, 16, 17-18, 19, 24, 25-26, 27, 28, 32-33, 35-36, 37, 38-39, 40).

При цьому, судом першої інстанції було повідомлено ОСОБА_1 та його захисника Санжаревського І.А. про судовий розгляд справи, який було призначено на 10 год. 30 хв. 07.06.2024 року, про що свідчить відомості довідок про доставлення електронної повістки на номер мобільного телефону ОСОБА_1 та в електронний кабінет адвоката Санжаревського І.А. (арк.41, 42 т.4), що повністю відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

Належить також врахувати, що до матеріалів цієї справи долучено додаткову угоду №30/11/23/2 від 18.02.2024 року, з якої вбачається номер мобільного телефону ОСОБА_1 (арк.22 т.4), за яким було повідомлено останнього судом першої інстанції про дату та час судового засідання, яке було відкладено на 10 год. 30 хв. 07.06.2024 року (арк.41 т.4).

Разом з цим, відомості цього судового провадження не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисник Санжаревський І.А. просили відкласти судовий розгляд, який було призначено на 07.06.2024 року.

Крім того, апеляційним судом, як вже зазначалося вище, неодноразово відкладався апеляційний розгляд та здійснювалися усі можливі процесуальні заходи щодо виклику в судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 .

Апеляційний суд також зазначає, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання стосовно нього чотирьох протоколів про адміністративне правопорушення серії за ч. 1 ст. 130 КУпАП у цій справі, а також щодо місця розгляду справи, а саме у Київському районному суді м.Харкова, а тому він в першу чергу мав би цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі та скорішим вирішенням його справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.)

Крім того, апеляційний суд враховує, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також, згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Таким чином, надавши суду першої інстанції номери мобільних телефонів, як засіб зв`язку, та враховуючи дію на території України режиму воєнного стану, на переконання апеляційного суду, таке електронне повідомлення (судова повістка в електронній формі) вважається прийнятним, оскільки можливість надіслання судових повісток і повідомлень в електронній формі надана судам Порядком, затвердженим наказом ДСА України №28 від 23.01.2023 року.

Крім того належить зазначити, що, згідно вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 особисто приймав участь та мав процесуальну можливість надавити докази на підтвердження його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цій справі.

Належить також врахувати, що апеляційний суд, дотримуючись процесуального права ОСОБА_1 на захист, як вже зазначалося вище, неодноразово відкладав апеляційний розгляд за клопотанням сторони захисту.

Справа про адміністративне правопорушення може бути переглянутою судом апеляційної інстанцій в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, та апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Отже, згідно відомостей, наявних в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник отримали судову повістку про виклик у судове засідання призначене на 07.06.2024 року, але будь-яких заяв і клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавали, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності сторони захисту.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді цієї справи судом першої інстанції були виконані всі вимоги, передбачені ст. 268 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, або про наявність підстав для призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції було невірно зазначено адреса місця його мешкання, на думку апеляційного суду, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, а також ця помилка може бути виправлена шляхом прийняття постанови про виправлення описки.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 пунктів 2.5 та 2.9«а» Правил дорожнього руху і притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення без змін оскаржувану постанови, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 07 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков