№ 3/755/4616/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 232264, ОСОБА_1 , 03 липня 2024 року, о 00 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Краківська, 10, порушив правила вигулювання тварин, а саме, здійснював вигул собак порід Доберман та Ірландський Вовкодав, у результаті чого, Ірландський Вовкодав заподіяв шкоду здоров`ю ОСОБА_2 , а саме, собака завдала шкоди - садна і подряпини, тобто, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кизенко Д.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, мотивуючи його тим, що ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року, однак, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт повторного вчинення протягом року ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 154 КУпАП. Частиною 3 ст. 154 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну. Таким чином, навіть якщо припустити, що фабула протоколу виписана коректно, то цілком логічним є висновок про те, що під час складання протоколу було допущено невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 . Крім того, у порушення вимог статті 256 КУпАП, яка визначає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі не зазначено об`єктивну сторону правопорушення, оскільки стаття 154 КУпАП є бланкетною та скеровує до іншого нормативно-правового акту. Так, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила вигулювання тварин, при цьому, не зазначила, які саме правила, ким вони встановлені та затверджені. Таким чином, зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму нормативно-правового акту, що є недопустимим, так як це, зокрема, порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не встановлено реального власника собак, які згадуються у протоколі. Враховуючи диспозицію ст. 154 КУпАП, суб`єктом відповідальності за порушення зазначеної статті є саме власник собаки. Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що саме собака породи Ірландський Вовкодав заподіяла тілесні ушкодження потерпілому. Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних документів із медичних закладів щодо тілесних ушкоджень, які, нібито, були заподіяні потерпілому собакою породи Ірландський Вовкодав. Протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав думку захисника та просив задовольнити клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, у судове засідання неодноразово викликалися потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 , однак, останні до суду так і не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника Кизенка Д.О. , ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

За змістом ст. ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України.

Положеннями ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері ветеринарної безпеки та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад); 2) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Суб`єкт адміністративного правопорушення є - як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 232264, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 154 КУпАП, однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року дій, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП. Зокрема, уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у графі: «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності», зазначено, що «ні».

Зокрема, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення його фабула може вказувати на наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, однак, суд не може перебирати на себе функцію уточнення обвинувачення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, перекваліфіковувати дії, оскільки це буде порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, фабула правопорушення вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Також, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, уповноважена особа повинна викласти суть правопорушення, виходячи виключно зі змісту ч. 1 ст. 154 КУпАП, з посиланням на конкретний пункт Правил утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно-правових актів, які затверджені відповідними органами місцевого самоврядування та встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, однак, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні посилання на вищевказані нормативно-правові акти, тобто в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено факт заподіяння шкоди, оскільки дана обставина не підтверджена належними доказами, зокрема, в матеріалах справи відсутній акт судово-медичного дослідження, який би достовірно встановлював характер ушкоджень, їх локацію та механізм заподіяння їх саме собакою породи Ірландський Вовкодав.

Зокрема, долучений в якості доказів до матеріалів справи електронний носій інформації (диск) взагалі не відображається та не функціонує належним чином, у зв`язку з чим, неможливо здійснити перегляд та доступ до даних, що на ньому зберігаються, що не дає можливості підтвердити чи спростувати обставини, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а будь-які інші належні докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника Кизенка Д.О. , ОСОБА_1 , вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 154, 245, 247, 251-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: