Провадження № 3/742/773/24
Єдиний унікальний № 742/1425/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Ільченка О.І., секретяря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою згідно протоколу: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004472 від 25 лютого 2024 року, складеного поліцейським ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Гайдаєнком С.О. вбачається, що 25 лютого 2024 року близько 10 години 47 хвилин в м.Прилуки по вул.Пирятинська, буд.4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota RAV 4, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зінниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння на місті зупинки та у медичному закладі відмовився на бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його представник - адвокат Жайворонко І.В. просив закрити дану справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за недоведенгістю відповідними доказами. Оскільки останнього дійсно у зазначений день було зупинено працівниками поліції за порушення правил ПДР, а саме за затоновані передні та задні ліхтарі у тз, проти чого він не заперечував, оскільки не встиг їх зняти після повернення з зони бойових дій. Проте, під час розмови з поліцейськими у останніх виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, що він заперечував, та зазначив, що можливо він має такий вигляд, оскільки перебував у зоні бойових дій та має контузію та велику кількість захворювань. ОСОБА_1 працівники поліції на місці зупинки світили в очі фонариком та запропонували поїхати до лікарні для проходженн явідповідного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що він беззаперечно погодився. У лікарні йому було запропоновано здати сечу на аналіз, проте ОСОБА_1 не зміг сходити в туалет, після чого близько двох годин пив велику кількість води, протее сечу так і не зміг надати у відповідній кількості, оскільки працівник поліції сказав йому, що потрібно для дослідження аналізу надати пів баночки. Інших альтернативних методів здачі аналузу (слюня та кров) ОСОБА_1 на безперервному відео, яке долучено до матеріалів справи не пропонувалося, що є порушенням Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Після перебування у медичному закладі близько 2 годин, поліцейські у своєму т.з склали протокол відносно останнього за відмову від проходження медичного огляду, на що ОСОБА_1 зазначив, що не зміг сходити в туалет. Після данного випадку ОСОБА_1 знову було зупинено за підозру у керуванні т.з в стані наркотичного сп`яніння, останній тоді зміг здати аналізи, які підтвердили негативний результат.

Поліцейський ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Гайдаєнко С.О. у судовому засіданні зазначив, що 25.02.2024 під час патрулювання, було зупинено даного водія за порушення правил ПДР. Під час розмови з останнім у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зінниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. У зв`язку з чим було запропоновано проїхати до медичного закладу на відповідне медосвідування на що він погодився. Приїхавши до наркодиспансеру було виявлено, що він зачинений у зв`язку з чим вони поїхали до лікарні де ОСОБА_1 намагався здати біологічний матеріал на аналізи, тобто сечу. Він пив воду, проте в туалет у відповідній кількості (як зазначили лікарі пів баночки) так і не сходив. Після чого відмовився від проходження подальшого відповідного огляду. На підставі його відмови і було складено протокол за порушення п.2.5 ПДР.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004472 від 25 лютого 2024 року, складеного поліцейським ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Гайдаєнком С.О. вбачається, що 25 лютого 2024 року близько 10 години 47 хвилин в м.Прилуки по вул.Пирятинська, буд.4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota RAV 4, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зінниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння на місті зупинки та у медичному закладі відмовився на бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2).

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно направлення на огляд водія т.з. з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2024 вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: звужені зінниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, у зв`язку з чим останнього було направлено до Прилуцької КНП ЦМЛ (а.с.4)

Відповідно до п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно пункту 12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13).

Аналіз крові дає можливість підтвердити факт вживання наркотиків як на даний момент, так і за місяць до проведення тестування. Використовуючи певні методи аналізу на наявність антитіл, також можна встановити приймала людина наркотичні речовини один раз чи багато разів.

Дослідження слини покаже достовірні результати тільки у тому випадку, якщо прийом препаратів був здійснений за 48 годин до аналізу.

Сеча є матеріалом для проведення тестів, який найчастіше використовується, оскільки його легко зібрати і доставити в лабораторію. У сечі можна виявити більше 10 різних видів наркотичних речовин, але наявність метаболітів лише вказує на те, що людина приймала ці препарати, а не точну їх кількість у крові.

Проте, при дослідженні судом відеодиска з відеозаписом події, який було додано до протоколу, котра сталася 25.02.2023 вбачається, що відеозйомка є безперервною і послідовною. На ній беззаперечно зафіксовано, що ОСОБА_1 на місці зупинки зазначив, що ніяких наркотичних засобів не вживав. Нещодавно повернувся з зони бойових дій, має контузію та велику кількість хвороб (на підтвердження чого його представником у судовому засіданні було надні відповідні виписки, свідоцтво про хворобу та посвідчення УБД). Водій погодився поїхати до медичного закладу на відповідне медоосвідування. У лікарні, намагався здати біоматеріал для дослідження, а саме сечу, проте не зміг сходити в туалет надавши сечу у відповідній кількості (як йому було сказано працівниками поліції пів баночки). Протягом двох годин при працівниках поліції пив велику кількість води, однак надати сечу у встановленій кількості так і не зміг. Іншого біологічного середовища, якими відповідно до Інструкції може бути кров, слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук йому ніхто здавати не пропонував. Після всих вище зазначених подій поліцейські сідають у свій службовий автомобіль разом з ОСОБА_1 , у якому один з працівників поліції говорить « …я так розумію, що ви від подальшого огляду відмовляєтеся» на що водій зауважує « відмовляюсь, бо я не можу сходити в туалет». Після чого вказують, що відносно водія буде складено адміністративний матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП та роз`язнено йому його права, а також під диктовку поліцейського ОСОБА_1 написав розписку про зобов`язання не керувати т.з. Жодні заперечення чи відмова водія від здачі інших біологічних матеріалід для дослідження, на відео не зафіксовано, що дає суду підстави про неналежність і допустимість даного доказу по справі.

Крім того представником ОСОБА_1 у судове засіданні також зазначено, що останнього після вище зазначених подій неодноразово було зупинено працівниками поліції за підозрою у пребуванні в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в нього після контузії є порушення мови та координації рухів. Він проходив відповідні медосвідування у закладі охорони здоров`я на підтвердження чого надано висновок КНП «ЧОПНЛ» ЧОР від 08.04.2024 про те, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Відтак, складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Крім того, фрагмент відеозапису, який був долучений до матеріалів справи, також не підтверджує будь-яких зовнішніх ознак стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом та відмовляється від проходження відповідного огляду, могли бути кваліфіковано, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, уповноважений працівник поліції зобов`язаний належним чином засвідчити про відмову водія від проходження такого огляду відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен надати біологічні зразки (кров, сеча, слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук), ОСОБА_1 намагався здати сечу, проте її кількості на думку лікарів та працівників поліції виявилося не достатньо, а іншого біоматеріалу йому взагалі не пропонувалося здати, тому з вище наведеного, суд не вбачає наявність відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду для визначення наркотичного сп`ячніння.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Отже, зазначене у протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом Toyota RAV 4, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, не підтверджене належними та допустимими доказами.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО