Справа № 563/1155/24
ПОСТАНОВА

08 липня 2024 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю. при підготовці до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд Корецькому районному суду Рівненської області від ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 159650 від 19 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 . Дії останньої кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Норми ч. 2 ст. 7 КУпАП вказують на те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов`язкових реквізитів, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 159650 вказано, що 19 червня 2024 року близько 09:10 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила відносно свого сина, ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме, економічне.

Таким чином, зі змісту протоколу не можливо встановити в чому саме проявилось домашнє насильство, яке протиправне діяня вчинила правопорушниця та яка саме шкода (фізичному та/або психічному) здоров`ю потерпілого була завдана. Тобто, не повністю розкрито суть адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, який набрав чинності 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Натомість, матеріали справи не містять даних, які б вказували саме на вчинення домашнього, економічного характеру, насильства щодо ОСОБА_2 .

Також, всупереч положенням ст. 33 КУпАП, до протоколу не додано відомостей відносно особи, яка притягується до відповідальності, зокрема, характеризуючих даних на правопорушника (характеристика, довідка про склад сім`ї тощо).

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, для належного оформлення.

Керуючись ст. 251, 256, 277, 283 КУпАП, судя

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 повернути ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя