Житомирський апеляційний суд
Справа №286/138/24 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Номер провадження №33/4805/1238/24
Категорія ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Немировського Валерія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 25 липня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 28 березня 2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення за №286/138/24, №286/140/24 та присвоєно №286/138/24.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та провадження у справі в даній частині закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 07.01.2024 о 00 год 01 хв по вул Т.Шевченка в м Овруч керував транспортним засобом «Dodge Dart», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода). На місці зупинки водій відмовився пройти тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Немировський В.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про визнання винним та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказав, що під час розгляду справи ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, зокрема, право на захист, у зв`язку з чим він не зміг скористатись правовою допомогою. Також, суд першої інстанції перебрав на себе функцію обвинувачення, з власної ініціативи викликав та допитав в судовому засіданні свідка, покази якого поклав в основу підтвердження винуватості ОСОБА_1 , та у незрозумілий спосіб отримав відеозаписи події, які не були долучені до матеріалів справи. Окрім того, зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення працівниками поліції в присутності ОСОБА_1 не складалися, у зв`язку з чим такі не можуть бути доказами вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звернув увагу на відсутність у протоколі конкретного місця вчинення правопорушення, зокрема, номеру будинку, та відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що, на його думку, дає підстави вважати, що такий огляд не проводився. Також вказав, що відеозапис не містить повної фіксації правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 269406 від 07.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 07.01.2024 о 00 год 01 хв по вул Т.Шевченка в м Овруч керував транспортним засобом «Dodge Dart», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода). Водій відмовився пройти тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №269406 від 07.01.2024 (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55,56,59,63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА №318103 від 07.01.2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.6); відеозаписом фіксації обставин події з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.9,15а).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням ним Правил дорожнього руху, про що його було проінформовано. З відеозаписів також чітко вбачається, що працівниками поліції вказано ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. Також відеозапис свідчить, що водій був доставлений до відділу поліції для оформлення адміністративних матеріалів.

Долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відеозаписи, не мають ознак монтування, містять фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу вказаного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Посилання на диск з відеозаписами містяться і у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і у супровідному листі про направлення справи в цій частині до суду, а тому доводи захисника про отримання судом таких доказів з порушенням норм процесуального права є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях(а.с.1-2).

Слід також зазначити, що відповідно до ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Наданий до матеріалів справи носій інформації (оптичний диск) є оригіналом електронного документу, який не потребує додаткового засвідчення електронним підписом. Також, підписання відеофайлів не передбачено Законом України "Про Національну поліцію" та ст.266 КУпАП, а тому наявний у справі диск з відеозаписом є належним та допустимим доказом у справі.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Даний протокол містить пояснення ОСОБА_1 по суті правопорушення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ця обставина вказує на дотримання працівниками поліції вимог глави 19 КУпАП та складання протоколу у присутності водія.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення конкретного місця вчинення правопорушення (вказано вулицю без номеру будинку) не впливає на його дійсність, не робить протокол недопустимим або неналежним доказом, оскільки допущене працівником поліції порушення не є істотним.

Пояснення захисника та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, стосовно неправомірних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами.

Посилання захисника на не роз`яснення судом ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на захист, спростовуються протоколом судового засідання, зауваження на який не подавалось. Також, як свідчить протокол судового засідання, ОСОБА_1 вважав за необхідне викликати в якості свідків працівників поліції, а тому такий свідок був допитаний судом першої інстанції. Крім того, слід зазначити, що матеріали справи містили достатньо доказів для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 і показання свідка в даному випадку не є основним доказом у справі.

Факт відсутності в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння не є обставиною, яка виключає винність ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення учасників провадження не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

У іншій частині постанова суду щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за протоколом серії ААД № 269407 від 07.01.2024 не оскаржувалась та апеляційним судом не переглядалась.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Немировського Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 25 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 25 липня 2024 року, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич