Єдиний унікальний номер 205/9227/24
Номер провадження3/205/3007/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 816990 від 15.06.2024 року, ОСОБА_1 15 червня 2024 року о 12.35 год., в м. Дніпро на вул. Данили Галицького, 48, керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні адвокат Завалко В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав. В судовому засіданні зазначив, що 15 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 816990 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, з порушеннями зазначеними в протоколі він не згоден, оскільки вказаний протокол не відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Так, з відеозапису нагрудних камер працівників поліції не вбачається моменту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозапис починається з вимоги поліцейського надати водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, при цьому, будь-який факт керування транспортним засобом не зафіксований, працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причини зупинки. При цьому, до протоколу не долучені документи, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а долучено до протоколу про адміністративне правопорушення лише картку обліку адміністративного правопорушення, однак вказана в картці постанова оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, оскільки захисник про цю постанову дізнався лише 27.08.2024 року. Окрім цього, адвокат надав висновок щодо результатів медичного огляду від 19.06.2024 року № 2368, що був проведений 15.06.2024 року о 13.45 год., яким встановлено, що ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не перебуває. Адвокат просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Завалко В.М., дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.

Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях: 1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з вимогами п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинки транспортних засобів працівниками поліції та обов`язок поліцейських щодо інформування водіїв про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті.

Так, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією із нагрудної відеокамери працівника поліції. Так, на відеозаписі зафіксовано, що автомобіль перебуває в нерухомому стані. Відеозапис розпочинається зі спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , який зазначає, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, запитує «чи військовий він», зазначає, що він знайомий з водієм. Після чого, працівник поліції подивився в очі та запитав «коли вживали наркотичні засоби?», на що ОСОБА_1 зазначає, що жодних наркотичних засобів не вживав, готовий пройти медичний огляд, вказав, що працює в госпіталі. Водія відсторонили від керування транспортним засобом, водій відмовився від проходження медичного огляду та повідомив, що самостійно його пройде, та йому було надано направлення.

Вбачається, що проведений відеозапис є нечітким та не містить відеофіксації всіх необхідних обставин, в підтвердження вини особи для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Суду не надано відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля патрульної поліції, де було б зафіксовано будь-який рух транспортного засобу. Отже в матеріалах справи відсутні переконливі та об`єктивні відомості про рух автомобіля та з підстав якого правопорушення було зупинено цей автомобіль.

Фактично працівниками поліції не проведено повної та безперервної відеофіксації в підтвердження керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, не зазначено підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Суддею враховується, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Пункт 3 частини першої статті 35 Закону України "Про національну поліцію", вказує на те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Це не означає, що працівники поліції можуть свавільно переслідувати та зупиняти кожну особу, щодо якої в інформаційних базах даних зазначені відомості про попереднє її притягнення до адміністративної чи іншої відповідальності.

Дана норма передбачає право поліцейського зупиняти автомобілі, які по оперативній інформації причетні до скоєння правопорушень та ухиляються притягнення до відповідальності тощо.

У даній справі наявності такої інформації не встановлено. Натомість встановлено, що має місце переслідування ОСОБА_1 через те, що по інтегрованій інформаційно-пошуковій системі Міністерства внутрішніх справ України "Армор" значилась інформація про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Крім того, Європейський суд неодноразово вказував на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі, оскільки обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Камасінський проти Австрії, Пеліссієр і Сассі проти Франції)

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положеньст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 унеможливлюють встановлення даних про винуватість останнього у інкримінованому йому правопорушенні з відомостей протоколу серії ААД № 816990 від 15.06.2024 року.

Окрім цього, у відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння проведеного в КП «ДБКЛПД» ДОР № 2368 від 19.06.2024 року, проведеного 15.06.2024 року о 13.45 год. ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О.Скрипник