Справа № 451/843/24
Провадження № 3/451/514/24
ПОСТАНОВА

іменем України

02 липня 2024 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №227175 від 24.06.2024 ОСОБА_1 23.06.2024 близько 21 год. 00 хв. у АДРЕСА_2 , вчинив дрібне хуліганство відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

26.06.2024 судове засідання відкладено.

Постановою судді від 27.06.2024 судове засідання відкладено, направлено запит до КНП «Радехівська ЦРЛ» щодо надання інформації, чи перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку в лікаря-психіатра.

02.07.2024 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. 01.07.2024 від директора КНП «Радехівська ЦРЛ» Л.Цибуля надійшла відповідь № 693 від 01.07.2024, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває під спостереженням і лікуванням у лікаря-психіатра. Окрім того, відповідно до довідки МСЕК серії 12ААВ №745691, видана 07.06.2024 Міжнародною спеціалізованою психіатричною МСЕК №1, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання; із висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 333, вбачається, що ОСОБА_3 обмежений в здатності контролювати свою поведінку внаслідок психічного розладу.

Потерпілий із законним представником в судове засідання також не з`явилися.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення злочину людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В Україні діє презумпція психічного здоров`я, відповідно до якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством. Психічні розлади - це розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті; тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Отже, психічнохворий (душевно хворий) - людина, яка страждає від психічного розладу. Це узагальнена назва розладів психічної діяльності людини; вона й з`ясовується у законодавстві як медико-біологічний критерій неосудності.

Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина, - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває під спостереженням і лікуванням у лікаря-психіатра та обмежений в здатності контролювати свою поведінку внаслідок психічного розладу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

Таким чином, приходжу до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 20, 245, п. 3 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області, прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

СуддяО. Патинок