Провадження № 3/592/2750/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2024 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Фоменко Ірини Миколаївни, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 22,
за ч.2 ст. 212-3 КУпАП України,
30.09.2024 на розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 30.09.2024 відносно директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.
На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-IV потерпілий звернувся до КНП СОР «ОДКЛ» із запитом від 29.02.2024, у якому просив надати йому публічну інформацію. Листами КНП СОР «ОДКЛ» від 22.12.2023 за підписом начальника юридичного відділу КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_2 , заступником медичного директора з поліклінічного розділу роботи ОСОБА_3 вчергове відмовлено у наданні запитуваної інформації потерпілому, а також у виконанні інших вимог Секретаріату Уповноваженого. Таким чином, право потерпілого на отримання інформації поновлено не було.
КНП СОР «ОДКЛ» як юридична особа, що фінансується з бюджету Сумської обласної ради, у розумінні ЗУ «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником публічної інформації щодо використання бюджетних коштів. Водночас, листами КНП СОР «ОДКЛ» від 06.03.2024 № 01-16 7 214 за підписом начальника юридичного відділу КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» ОСОБА_2 та без дотримання вимог п. 3,7 ч. 1 ст. 24 Закону, а саме безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачених п. 3,7 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та вичинив діяння, що містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова в наданні інформації.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_4 , який зазначений потерпілим у протоколі про адміністративне правопорушення, звертався із запитом на отримання публічної інформації як заступник директора ТОВ ІА «Україна ІНФО». Згідно з вимогами ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Оскільки ненадання інформації призвело до утруднення діяльності ТОВ ІА «Україна ІНФО», зокрема додаткових витрат на збирання зазначеної інформації, саме ТОВ ІА «Україна ІНФО» є потерпілим у цьому провадженні.
Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо притягнення її довірителя до адміністративної відповідальності, пояснила, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яка саме запитувана публічна інформація не надана потерпілому ОСОБА_4 . Не зазначено відомостей, яка саме інформація запитувалася, не зазначено, що відповідь на запит була надана і чому саме ця відповідь вважається неправомірною відмовою. Протокол від 30.09.2024 року стосовно подій від 29.02.2024 року, складений з порушенням ст. 254 КУпАП. Протокол складений за відсутності ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення про дату, час складання протоколу. Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 зазначає, що потерпілий звернувся із запитом 29.02.2024 року. Із додатків до протоколу вбачається, що з метою перевірки наведених у скарзі ОСОБА_4 обставин, Секретаріатом Уповноваженого було 15.04.2024 року направлено лист до КНП СОР «ОДКЛ». Листом КНП СОР «ОДКЛ» від 22.04.2024 року за підписом заступника медичного директора з поліклінічного розділу роботи ОСОБА_3 надані пояснення на запит Уповноваженого, що 06.03.2024 року потерпілому ОСОБА_4 надана відповідь на його запит. Окрім цього, 09.09.2024 року Секретаріат Уповноваженого повторно надіслав запит до КНП СОР «ОДКЛ» щодо того ж самого звернення ОСОБА_4 . У відповідь на повторний запит, 26.09.2024 року КНП СОР «ОДКЛ» надало повторно відповідь Секретаріату Уповноваженого та ОСОБА_4 . Однак, до матеріалів справи така відповідь долучена не була, хоча представник Уповноваженого її отримав 30.09.2024 року. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення учасників справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази, суддя дійшов висновку наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення б/н від 30.09.2024, головний спеціаліст Відділу сприяння роботі регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 , викладаючи фактичні обставини у протоколі, вказала, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», в порушення вимог п.п.3,7 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», у відповідь на запит ОСОБА_4 : 3) безпідставно відмовив у задоволенні запиту на інформацію. Не зазначивши при цьому пункт, на який також посилається: п. 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.
За приписами диспозиції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП відповідальність передбачена за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.
Зі змісту ст. 38 КУпАП вбачається, що початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.
За ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративне правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.
Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року, справа № 804/401/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №158/286/17 та від 19 травня 2020 року у справі №404/1794/16.
ОСОБА_4 подав запит до КНП СОР «ОДКЛ» 29.02.2024 року. На який, 06.03.2024 року йому була направлена відповідь. Не погодившись із нею, 09.04.2024 року ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. 15.04.2024 року представником Уповноваженого був направлений запит до КНП СОР «ОДКЛ» для підтвердження або спростування обставин, викладених в скарзі. 22.04.2024 року КНП СОР «ОДКЛ» направило відповідь на запит представника Уповноваженого. В разі встановлення фактів порушення законодавства про доступ до публічної інформації, особу, яка могла вчинити таке правопорушення повинно було бути виявлено безпосередньо після отримання такої відповіді. Всупереч цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особу, яка вчинила правопорушення виявлено 30.09.2024 року (а.с.3) вже після повторного направлення запиту за скаргою, на яку вже було надано відповідь представнику Уповноваженого.
Крім того, з протоколу вбачається, що про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було завчасно повідомлено листом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 10.04.2024 №Ф/539.7/24, де роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (а.с.3). Такого листа до матеріалів справи долучено не було. Тобто, вбачається, що 10.04.2024 року вже було виявлено особу, яка, ймовірно, вчинила адміністративне правопорушення.
Отже, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації". Відповідь на запит ОСОБА_4 надана 06.03.2024 року, що і є датою вчинення адміністративного правопорушення.
Тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як директора КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», за порушення встановленого законом порядку надання публічної інформації (ч. 2 ст.212-3 КУпАП) сплив через три місяці після надання відповіді на запит ОСОБА_4 , тобто 06.06. 2024 року.
Таким чином, на момент розгляду справи судом минуло більше трьох місяців, а відтак строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, сплив.
Суд окремо звертає увагу, що зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.
Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Такий висновок узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.
Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.
Закінчення у справі строку передбаченого ст. 38 КУпАП, є процесуальною перешкодою для суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, справа підлягає закриттю.
Отже, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 38, 212-3, 247 п.7, 268, 283-285, 287-289 КУпАП,
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст.212-3 КУпАП - закрити на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Фоменко