Справа № 139/781/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року с-ще Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

19.10.2024 о 15:45 год. по вул. Першотравнева, 22 в с.Конищів Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував мотоблоком Зубр 10 з причіпом, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку на місці зупинки проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер 6810», тест 1750, який після продуву показав результат 0,32 проміле. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав оскільки в той день спиртні напої не вживав, разом з тим суду пояснив, що дійсно 19.10.2024 він керував мотоблоком в с.Конищів, був зупинений працівниками поліції та на пропозицію патрульних пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат тесту показав 0,32 проміле. Вказав, що напередодні ввечері вживав алкоголь, посвідчення водія на право керування транспортним засобом у нього немає, він його не отримував.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із наявного відеоматеріалу, поліцейський після перевірки документів, запідозривши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), відповідно до вимог Інструкції, запропонував йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 добровільно погодившись на проведення огляду на стан сп`яніння, не виявив незгоди із його результатами (0,36 %) та не клопотав про його доставлення до закладу охорони здоров`я для повторного огляду. Після виявлення стану сп`яніння ствердив, що напередодні вживав алкоголь.

Крім того, незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення у повній мірі доводиться:

- обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №154233 від 19.10.2024, з якої судом установлені: дата, час і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат огляду 0,32% (а.с.4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,32% (а.с.5);

- результатом приладу «Драгер 6810» згідно якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.10.2024 о 015:49 год. пройшов огляд на стан сп`яніння, результат тесту 0,32 проміле (а.с.3);

- розпискою від 19.10.2024 складеною ОСОБА_2 про те, що вона отримала від працівників поліції мотоблок Зубр 10, яким керував ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та був відсторонений від керування за ч.1 ст.130 КУпАП та зобов`язалась недопускати останнього до керування до повного витверезення (а.с.6);

- оглянутим в судому засіданні технічним записом події.

Дані докази суд вважає належними та допустимими, які в своїй сукупності підверджують порушення ОСОБА_1 п.2.9 ПДР України.

Таким чином, враховуючи те, що за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються загальні правила накладення стягнення передбачені у ч.2 ст. 33 КУпАП, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією інкримінованої йому частини статті у виді штрафу.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 не являється водієм, оскільки згідно п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки старшого інспектора САП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції А. Меженіної-Ходзінської, - ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП додаткове обов`язкове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується виключно до водіїв, на інших же осіб за вчинення вказаного правопорушення накладається стягнення лише у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення особи права керування транспортними засобами якщо винна особа взагалі не мала такого права.

Таким чином, в даному випадку суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Коломійцева В.І.