П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 16.08.2024 року о 08.32 год. в м. Ужгород, вул. Дворжака, 54б, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався, що це буде безпечно, в результаті здійснив наїзд на транспортний засіб марки «ВМW», номерний знак НОМЕР_2 , який припаркував ОСОБА_2 , на краю проїзної частини, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

17.09.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання обставин ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ст. 124 КУпАП не заперечив, зазначив що 16.08.2024 зранку він відвозив дитину до садочку на вул. Дворжака, 54б, та коли рухався заднім ходом, то дійсно відволікся через істерику його другої дитини, яка перебувала в автомобілі і міг зачепити припаркований транспортний засіб марки «ВМW», номерний знак НОМЕР_2 . Про те, що він вчинив ДТП дізнався лише коли до нього додому приїхали працівники поліції і відвезли його на місце ДТП. Оскільки ніякого удару на місці він не відчув тому поїхав додому. Просив суворо його не карати.

Захисник просив врахувати, що ОСОБА_1 не заперечує своєї вини за ст. 124 КУпАП, автомобіль потерпілого зазнав незначних пошкоджень, тому просив обмежитись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, окрім визнання ним винуватості, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 564349 від 16.08.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.08.2024, в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування транспортного засобу, пошкодження, підписана учасниками ДТП, жодних зауважень така не містить, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №2842783 від 16.08.2024 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 16.08.2024.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки такі оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Проаналізувавши та оцінивши вказані докази, вважаю, що такі є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приходжу до висновку, що в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило