Справа № 456/4286/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1443/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Доарме Валерія Семеновича на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Згідно з постановою судді, 06.08.2024 року о 13 год. 08 хв. в м. Стрий по вул. Сколівська, 17, Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Фокус» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Доарме В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність в діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропуску строку покликається на те, що при оголошенні постанови 29.08.2024 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник присутні не були, так як не були належним чином повідомленні про час судового розгляду. В матеріалах є документи, які підтверджують, що повістка ОСОБА_1 вручена не була і була повернути 22.08.2024 року. Пов`язано це з тим, що станом на момент надходження повістки ОСОБА_1 після відпустки поїхав назад в зону бойових дій у військову частину. З даною постановою захисник ознайомився лише після подачі ним 18.09.2024 року клопотання про ознайомлення в матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП України обов`язково необхідно довести факт керування транспортним засобом, а саме виконання функцій водія під час руху транспортного засобу.

Звертає увагу на те, що на відео, наданого працівниками поліції та долученого до матеріалів справи не зафіксовано, що ОСОБА_1 рухається на транспортному засобі. Не має в матеріалах справи жодного пояснення свідка, який би вказував, що ОСОБА_1 керував транспортний засобом.

Крім цього, в суді не допитано жодну особу, яка би підтвердила, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом.

Зазначає, що рапорт старшого інспектора чергового Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Лапундяка В.В. від 06.08.2024 не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, бо він не був очевидцем цього.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвоката Доарме В.С. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.

Водночас, захисник адвокат Доарме В.С. подав клопотання про розгляд справи без участі сторони, яка подала апеляційну скаргу. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_1 призваний на військову службу до ЗСУ, тому також не зможе з`явитись у судове засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 917251 від 06.08.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.08.2024 року, рапортом Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 06.08.2024, рапортом інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Т.Кім від 06.08.2024, відеозаписами на СD-R диску, долученого до матеріалів справи.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, то вони є необґрунтованими. Весь час працівники поліції звертались до ОСОБА_1 саме як до водія вказаного автомобіля, але жодних зауважень чи заперечень щодо керування ним транспортним засобом останній не висловлював.

Апеляційний суд також ставиться критично до апеляційних доводів захисника про те, що рапорт старшого інспектора чергового Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Лапундяка В.В. від 06.08.2024 не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, бо він не був очевидцем цього.

Оскільки, відповідно до відомостей рапорта старшого інспектора чергового Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Лапундяка В.В. вбачається, що 06.08.2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №8665 від 06.08.2024 року як: Порушення правил дорожнього руху. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 06.08.2024 року о 13:07 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2024 року о 13:06 за адресою: район м. Стрий, вулиця Сколівська, буд. 17А, Заявник повідомив, що невідомий чоловік молодого віку у стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно біля магазину, перебуває на автомобілі Форд НОМЕР_1 . Приїхав на підпитку та наміряється знову їхати. Заявник: ОСОБА_2 .

Враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку ОСОБА_1 та його захисника на дії працівників поліції щодо складення ними протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у цих рапортах відповідають дійсності, оскільки узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому заслуговують на увагу.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику адвокату Доарме Валерію Семеновичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Доарме Валерія Семеновича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк