ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/3678/24 Головуючий в 1 інст. Бредун С.О.
Провадження №33/807/775/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кірічка В.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кірічка В.В. на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченківське Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суд першої інстанції встановив, що 17 червня 2024 року о 23:20 годині на о. Хортиця у м. Запоріжжя, біля з`їзду з Балкового мосту, ЛЕП №98, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «KIA Magentis» д.н.з. « НОМЕР_1 » в темну пору доби на неосвітленій ділянці дороги, не дотримався та не вибрав безпечної швидкості руху для реагування на зміну дорожньої обстановки належним чином та допустив наїзд на тварину, а саме свійського коня. Внаслідок ДТП транспортний засіб пошкоджено, завдано матеріальних збитків, тварина загинула на місці пригоди. Своїми діями порушив п. 12.1, п. 2.3.б ПДР України (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №809098 від 24 червня 2024 року).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кірічок В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржуване рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим, постановленим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події.

Посилається на порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений 24 червня 2024 року, тобто через 6 днів після події. Проте, зазначений факт судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано. Крім того, судом не враховано та не надано оцінку обставинам складання протоколу, адже як вбачається з його змісту, він був складений за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 37, що знаходиться в іншій частинні міста Запоріжжя та жодним чином не відноситься до дорожньої-транспортної пригоди, місця проживання/перебування ОСОБА_1 , місця розташування підрозділів поліції.

Акцентує увагу на те, що судом взагалі не надано оцінку твердженню ОСОБА_1 про те, що протокол складений за його відсутністю, без роз`яснення його прав, а про існування протоколу ОСОБА_1 стало відомо лише після отримання ним судової повістки, проте в проколі зазначено про відмову ОСОБА_1 від його підпису.

Вважає висновки суду про відсутність гальмівного шляху, місця розташування тварини та транспортного засобу після ДТП та те, що швидкість транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була небезпечною для руху на неосвітленій ділянці дороги у темну пору доби, і не надала можливості реагувати на зміну дорожньої обстановки, в тому числі можливість маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу, а отже запобігти зіткнення (наїзд на тварину), є нічим іншим аніж припущенням, на якому відповідно до положень ч. 3 ст. 62 КУ не може ґрунтуватися обвинувачення.

Разом із цим, ОСОБА_1 поясняв суду, що після зупинки транспортного засобу, коли він ввійшов із автівки, побачив як кінь піднявся на ноги та деякий час ще рухався по проїзній частині дороги. Таким чином, місце розташування коня від місця зіткнення немає жодного значення для встановлення швидкості руху автомобіля.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що оскаржувана постанова винесена судом 28 серпня 2024 року з оголошенням лише її вступної частини. Копію оскаржуваного рішення захисник отримав 5 вересня 2024 року, останнім днем подання скарги є 7 вересня 2024 року, що припадає на вихідний день, отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений ним з поважних причин.

На підставі вищевикладеного просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року. Постанову суду скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 28 серпня 2024 року, апеляційна скарга адвоката Кірічка В.В. скерована до суду 9 вересня 2024 року, тобто в перший робочий день, після 10 дня з дня винесення оскаржуваної постанови, який припав на вихідний день. Із вищевикладеного випливає, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя апеляційного суду не погоджується із висновками судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з огляду на наступне.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Кірічок В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що кінь вибіг на дорогу та часу зреагувати, щоб зупинитися або об`їхати коня у ОСОБА_1 не було. Після наїзду, авто продовжило свій рух, оскільки нога зісковзнула з педалі гальму, а транспортний засіб має автоматичну коробку перемикання передач. Вказав, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 було порушення дозволенної швидкості. Крім того, ОСОБА_1 не припускав, що на даній ділянці дороги є будь-які ризики ДТП, оскільки поблизу немає ні домівок, ні людей тощо.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Щодо швидкості руху свого транспортного засобу зазначив, що перебував в шоковому стані, а тому в письмових поясненнях зазначив про здійснення ним руху зі швидкістю 55-60 км/г, як підказав співробітник патрульної поліції.

ОСОБА_2 стверджувала, що кінь не міг вибігти на проїзну частину дороги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте зазначені вище вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримані не були, висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові та протоколі, є передчасним.

Як вбачається із відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 809098 від 24 червня 2024 року, 17 червня 2024 року о 23:20 годині на о. Хортиця у м. Запоріжжя, біля з`їзду з Балкового мосту, ЛЕП №98, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «KIA Magentis» д.н.з. « НОМЕР_1 » в темну пору доби на неосвітленій ділянці дороги не дотримався та не вибрав безпечної швидкості руху для реагування на зміну дорожньої обстановки належним чином та допустив наїзд на тварину, а саме свійського коня. Внаслідок ДТП транспортний засіб пошкоджено, завдано матеріальних збитків, тварина загинула на місці пригоди. Своїми діями порушив п.12.1, п. 2.3.б ПДР України.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд обґрунтував свої висновки відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 809098 від 24 червня 2024 року, схемі місця ДТП від 17 червня 2024 року, письмових поясненнях про обставини ДТП, рапорті працівника поліції, фотографій та відеозаписі з місця події.

Разом з тим, суддя апеляційного суду вважає, що висновки суду, викладені у постанові, ґрунтуються на неправильно встановлених фактичних обставинах справи.

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють вказані правила.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за порушення ним вимог п.п. 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України.

Виходячи з аналізу доказів та оцінки змісту протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, характеру ушкоджень транспортного засобу, пояснень водія ОСОБА_1 , наданих ним у судді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що ДТП мала місце при визначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, але пошкодження транспортного засобів через наїзд на коня сталося не внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 б), 12.1 ПДР України.

Суддя апеляційного не погоджується з висновком судді місцевого суду про порушення ОСОБА_1 Правил Дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «KIA Magentis», не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, тобто порушив вимоги п. п. 2.3 б), 12.1 ПДР України, що свідчить про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріалами справи не спростовані твердження сторони захисту з приводу того, що ДТП настала не через порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, а через те, що кінь раптово вибіг на дорогу.

Так під час складання матеріалів справи не було здобуто доказів того, що у водія був час зреагувати на небезпеку, відсутні відповідні розрахунки, висновки тощо, яки доводили б те, що дійсно водій ОСОБА_1 перевищив швидкість руху і що вказане перевищення швидкості руху перебуває у причинному зв`язку із наїздом на тварину. Відсутні докази того, що кінь не опинився раптово перед транспортним засобом і водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на нього.

Також суддя апеляційного суду зазначає, що зі схеми ДТП вбачається, що на ділянці автомобільної дороги, де відбулось зіткнення, як і на ділянці, що передує місцю зіткнення, відсутній дорожній знак 1.36 «Дикі тварини», який встановлюється перед ділянкою дороги, на якій можлива поява диких тварин, про який зазначила потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

Аналізуючи вимоги Правил дорожнього руху України, які встановлюють обов`язок водія за тих обставин, що склались 17 червня 2024 року за участю водія ОСОБА_1 у темний час доби, ймовірно перебачити можливість, що дика тварина або несподівано може вибігти на проїжджу частину за відсутності знаку 1.36, на думку судді апеляційного суду, не може свідчить про неуважність останнього.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив та не проаналізував, чи існує наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та дорожньо-транспортною пригодою, чи дійсно порушення зазначених вище пунктів ПДР за встановлених обставин справи призвело до дорожньо-транспортної пригоди та завдання матеріальних збитків.

Таким чином, висновок судді місцевого суду про порушення ОСОБА_1 ПДР України, яке потягло за собою дорожньо-транспортну пригоду, є необґрунтованим.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Кірічка В.В. щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, за наведених вище обставин, апеляційну скаргу адвоката Кірічка В.В. слід задовольнити, постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2024 року скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кірічка Віталія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/3678/24