провадження № 3/361/5189/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2024 о 07:40 год., по вул. Київська, 157, в місті Бровари, Київської області, Броварського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Т4 номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 21, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.12.2024 через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву, про розгляд справи у його відсутність.

При цьому неявка належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Кудрявським С.С. заявлено клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на порушення працівниками поліції положень КУпАП, Інструкції та Порядку, які покладають на них обов`язок щодо збирання доказів на доведення вини особи та забезпечення проведення огляду водія на стан сп`яніння у визначеному законодавством порядку, а саме : час обставин, які зафіксовані на відеореєстраторі не співпадає з часом обставин, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення; працівниками поліції не доведено факту порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, що давало б працівникам поліції право здійснити законну зупинку транспортного засобу, тому всі складені процесуальні документи не можуть бути належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; Акт огляду на стан алкогольного спяніння не містить дати та часу його складання, а тому не являється належним і допустимим доказом; в Направленні на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану сп`яніння час направлення на огляд не співвідноситься із часом зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 ; інспектор поліції не роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження медичного огляду, та склав протокол про адміністративне правопорушення після відмови останнього пройти огляд на місці зупинки, в медичному закладі ОСОБА_1 проходити медичний огляд не відмовлявся, також останньому працівником поліції не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вважає, що всі ці факти свідчать про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проведено з порушенням чинного законодавства, отже є недійсним, а протокол серії ААД №286260 недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням вимог КУпАП, тому просить суд закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд прийшов до наступного висновку.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі алкогольного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.000666.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (Далі Порядок).

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2, 3, 4 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. При цьому, відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, згідно закону, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити, що у водія наявні ознаки сп`яніння, передбачені ч. 3, ч. 4 розд. 1 Інструкції як підстави для огляду та встановити факт відмови від проходження огляду, зафіксований у визначеному законом порядку (відеозаписом або у присутності двох свідків).

Суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 цього ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.10.2024 серії ААД №286260, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, є належним та допустимим доказом у справі, з яким ОСОБА_1 ознайомлений під підпис (а.с.3); Актом огляду та Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до Броварської міської лікарні від 27.10.2024 із записами «відмовився», в яких зафіксовані виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.4-5); відеозаписом з бодікамери нагрудної камери поліцейського, в якому зафіксовано, як працівники поліції зупиняють ТЗ VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , просять надати документи для встановлення особи водія ОСОБА_1 , працівник поліції після виявлених ознак алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини та виражене тремтіння пільців рук, пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що водій відповів, що йому потрібно відвезти людей і чи може він відмовитись, після чого працівник поліції роз`яснює, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який буде направлено в суд для розгляду. Після цього працівник поліції неодноразово пропонував пройти огляд на стан спяніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, однак водій відмовлявся від проходження огляд, посилаючись на те, що: він поспішає; він приймав ліки; він пройде огляд в лікарні самостійно після того, як відвезе людей. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі працівники поліції склали матеріали про адміністративне правопорушення, роз`яснили водію його права, відсторонили від керування транспортним засобом (а.с.6); та іншими матеріалами справи.

Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду.

Суд приймає до уваги доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Кудрявського Р.С. з приводу розбіжності у часі на відеозаписі та в протоколі про адміністративне правопорушення, однак такі розбіжності не свідчать про недопустимість доказів, оскільки такі розбіжності могли бути пов`язані з технічними налаштуваннями приладів відеозйомки.

Зміст відеозапису є логічним, послідовним, ОСОБА_1 на відео- фіксації з бодікамери під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення в своїх поясненнях не заперечував зазначені в протоколі обставини, а прописав «В звязку з тим, що поспішав на роботу, відмовився від проходження огляду», а тому суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому незначна відмінність, на яку посилається захисник, у часі складання протоколу та виявленого правопорушення із годинами відображеними на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, не впливає на встановлені в ньому обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та не є самостійною підставою для визнання зібраних доказів недопустимими або неналежними, та не спростовують в цілому факт вчинення правопорушення у вказаний день та період часу об'єктивно зафіксованих на даних відеофайлах, за умови, якщо особою вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді справи перевага надається змісту доказу та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була зафіксована у встановленому законом порядку з дотриманням вимог Інструкції №1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 27.10.2024 вимог 2.5. ПДР.

Доводи адвоката Кудрявського Р.С. що під час зупинки транспортного засобу, водію не було роз`яснено причину та підстави зупинки, не роз`яснено в чому полягає порушення ним адміністративного законодавства, суд не приймає, з урахуванням того, що ВС у постанові від 20.10.2020 в справі № 444/2115/17 вказав, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав. Таким чином, наявність чи відсутність у поліцейського підстав для пред`явлення вимоги, що входить у межі його повноважень, не може братися до уваги при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності складу певного порушення.

Вказані доводи захисника ніяким чином не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки наявність чи відсутність підстав до зупинки транспортного засобу не спростовує факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання на невідповідність складеного Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направлення на огляд водія транспортного засобу є необґрунтованими, так як вказані документи складені у повній відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння містить підпис ОСОБА_1 .

Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі встановлено судом на підставі наявних доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням як належні, допустимі та достатні, дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Броварський районний суд Київської області.

Суддя Н.С.Сіренко