Справа № 645/4490/24
Провадження № 3/645/1446/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Пастушенко К.Р.,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Короля В.Р.,

розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №910609 від 22.07.2024 р., 22.07.2024 року о 07:42 год. в м. Харкові по вул. Каденюка, б. 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест та закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у лікаря-нарколога водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10.10.2024 р. до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Короля В.Р. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилався на те, що дійсно, ОСОБА_1 22 липня 2024 року о 07:42 год. керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції о 07:43 год. запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку відмовився, оскільки працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки та не повідомили про наслідки відмови. Однак, після того, як він зрозумів, що за таку відмову передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він підійшов до патрульної машини та вказав, про свою згоду на проходження огляду на стан сп`яніння. На відеореєстраторі вбачається діалог: ОСОБА_1 повідомляє про згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський відповідає, що протокол вже складений та запитує ОСОБА_1 скільки разів йому пропонували пройти огляд. ОСОБА_1 зазначає, що він тільки зрозумів, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння це «равносильно» керуванню транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою проживання та шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, власноруч вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Король В.Р. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з підстав, що зазначені у клопотанні.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (зі змінами та доповненнями) водій серед іншого зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортними засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Події даного адміністративного правопорушення відбулися в результаті порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №910609 від 22.07.2024 року, до складання якого свідки не залучались, велась безперервна відеофіксація; рапортом інспектора УПП в Х/о ДПП, відеозаписом нагрудної камери поліцейського, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22.07.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.07.2024.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі та не спростована належними та допустимими доказами протягом судового розгляду.

Твердження захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначені в клопотанні про закриття провадження не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 у провину ставиться саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що відповідає правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, ОСОБА_1 не скористався своїм правом пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест та закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у лікаря-нарколога, щоб тим самим підтвердити чи спростувати перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Доводи захисника ОСОБА_1 суд вважає такими, що направлені на уникнення відповідальності.

Щодо доводів захисника про те, що поліцейським не роз`яснено порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі твердження спростовуються відеозаписами, переглянутими судом в судовому засіданні.

Посилання на юридичну необізнаність ОСОБА_1 під час складання адміністративного матеріалу на місці зупинки транспортного засобу є безпідставним, адже згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №910609 від 22.07.2024 йому було роз`яснено ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, які передбачають його права як громадянина та учасника справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді ОСОБА_1 мав захисника та користувався його правовою допомогою, тож не був позбавлений можливості мати адвоката, гарантованої ст. 268 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення. Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник Король В.Р. не надали.

За обліковими даними ІПНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою за підписом інспектора з ОД ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Згідно положенням статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 221, 256, 268, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови виготовлений 18 листопада 2024 р.

Суддя Г. С. Шевченко