Справа № 314/3887/24
Провадження № 3/314/1984/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2024 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ГУ ДПС у Запорізькій області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, головний бухгалтер ТОВ «Агропром 2010», адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1200/12/08-01-04-16 від 27.08.2024, головним державним інспектором Вільнянського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області Чучєю А.Б. за результатами перевірки ТОВ «Агропром 2010» (), розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Люцерна, вул. Радгоспна, буд. 4-а, корп.1 було виявлено правопорушення, що полягає у несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість з юридичних осіб терміном сплати 30.05.2024р., 10.07.2024 р. фактично сплачено 24.06.2024р., 03.07.2024 р., 04.07.2024 р., чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ст. 163-2 КУпАП. Порушення встановлено актом № 11584/08-01-04-16/37248256 від 30.07.2024.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань до суду не надала.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість бути присутньою в судовому засіданні, оскільки була обізнаний про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про розгляд справи без її участі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, його у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 1200/12/08-01-04-16 від 27.08.2024;

- актом перевірки № 11584/08-01-04-16/37248256 від 30.07.2024.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винна у скоєному правопорушенні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає, що у даному випадку до ОСОБА_1 можливо не застосовувати будь-яке адміністративне стягнення, так як з урахуванням фактичних обставин правопорушення, які не мають тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, відсутність заподіяної матеріальної шкоди, надають право судді на звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженнями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 163-2, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О.Кіяшко

08.10.2024