П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтажником на ТОВ «СНІКОС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 25.04.2000 МВ № 2 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

04.06.2024 близько 18:00 год в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру, а саме переслідує та надсилає смс-повідомлення та погрожує колишній дружині ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 917425 від 18.06.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, повідомив, що ніякого насильства стосовно колишньої дружини не вчиняє, смс їй не надсилає і не погрожує.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 її колишній чоловік, з яким вона перебувала у шлюбі 15 років, на даний час вони розлучені з червня 2021 року. Від шлюбу у них є двоє дітей хлопчик 17 років та дівчинка 13 років. Спочатку вони проживали нормально, а потім чоловік почав простягати до неї руки. Вона перший час мовчала, не хотіла щоб знали батьки, щоб вони не нервувалися, а також чоловік їй погрожував щоб не розповідала нічого батькам, бо буде погано і їм і їй, і що він спалить хату, де проживають її батьки. Вони проживали у його квартирі по АДРЕСА_1 , у трьохкімнатній квартирі, а потім почали проживати в однокімнатній, власницею якої є вона, що знаходиться поряд з його по АДРЕСА_2 . Вона подавала два рази заяву про розлучення, але забирала, хотіла сім`ю зберегти, але за третім разом все ж вони розлучилися. Чоловік на очах у дітей її бив, але вона мовчала, нічого не говорила своїм батькам, однак батьки чоловіка знали про все, однак ніяк не допомагали. Після розлучення колишній чоловік проживає у своїй квартирі. Сказати, що чоловік зловживає алкоголем вона не може, випиває як нормальна людина. Після розлучення дочка залишилася проживати з нею, а син залишився з чоловіком. Він приходив до них, спілкувався з дітьми. 04.06.2024 вона прийшла додому, купила продуктів, чоловік прийшов до неї, вона поділилася тим, що купила. Потім він почав ображати її маму, вона його виставила за двері, однак той почав стукати у двері, вибивати їх і писати образливі смс, тому вона подзвонила до його батьків, щоб вони його заспокоїли. Останні не допомогли, чоловік ще сильніше почав вибивати двері та кидати по ним тими продуктами, які вона йому дала. Таке вже повторилося не вперше, тому вона не витримала і переїхала, наразі орендує квартиру в іншому районі міста і влаштувалася на нову роботу. Після того як вона написала заяву до поліції, колишній чоловік з`явився до неї на роботу в магазин, де вона працює касиром, і почав влаштовувати там «сцени», ніби то вона його не обслуговує. Її захистили колеги, однак він при них та інших людях почав словесно ображати та погрожувати, хотів, щоб її звільнити з роботи, тому було викликано пультову охорону. Додатково повідомила, що вона дуже боїться колишнього чоловіка, тому що він її сильно ображав і бив. Батьки чоловіка говорять, що у всьому винна лише вона, тому що провокує його вчиняти такі дії. Через те, що чоловік погрожував її по телефону, вона заблокувала його номер телефону, тому він почав телефонувати до дочки і через неї тиснути та погрожувати, через що вже у дитини порушена психіка. Дитина її постійно захищала і захищає, вона їй пояснила, що не слід на нього сильно реагувати. Також одного разу колишній чоловік приїхав до її батьків в с. Потіївка, де вона була з дітьми, коли втекла до них після чергового побиття. За неї захистився батько, якого той вдарив і в подальшому батько помер він отриманих травм. За це ОСОБА_1 засудили та дали 3 роки випробувального терміну.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , мати потерпілої ОСОБА_2 , суду пояснила, що 04.06.2024 до неї ввечері близько 22:00-23:00 год зателефонувала внучка і сказала щоб вона їх з мамою рятувала, бо батько вибиває двері. Оскільки вже було пізно, їй не було чим добратися із с. Потіївка, де вона проживає, до міста, вона попросила щоб внучка передала слухавку мамі, якій вона сказала, щоб та викликала поліцію. Внучка просила про допомогу, сказала якщо вона їм не допоможе, то вже не буде кому допомагати. ОСОБА_1 неодноразово вчиняє насильство щодо її дочки, він її психологічно гнобить та неодноразово бив. Додала, що він також побив її чоловіка, який помер і за це його засудили до трьох років умовного терміну, і це сталося лише через три роки проведеного слідства. Колишній чоловік її дочки не кається у вчиненому, також погрожує і їй, говорить, що приїде в село і спалить хату, в якій вона проживає. Від ОСОБА_1 вже вся її сім`я психологічно травмована, просить їх захистити.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за чинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень ст. 1 розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIIІ, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Попри невизнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 917425 від 18.06.2024;

письмовою заявою ОСОБА_2 від 04.06.2024, відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який неодноразово та на постійній основі вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, а саме переслідує її, створює нестерпні умови для життя, погрожує фізичною розправою, постійно присилає смс із погрозами;

письмовими поясненнями від 04.06.2024 та наданими в судовому засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ;

письмовими поясненнями від 04.06.2024 та наданими в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3 ;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 від 18.06.20244, відповідно до якої рівень небезпеки кривдника низький.

Беручи до уваги зазначене та викладене у протоколі про адмінправопорушення, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (словесні образи, погрози, нецензурна лайка, приниження, внаслідок чого було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Так до позиції ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв жодних дій, про які зазначає потерпіла, жодного насильства він не вчиняє щодо колишньої дружини, суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту спрямованим на ухилення від адміністративної відповідальності. Такі його доводи не узгоджуються із зібраними матеріалами справи та поясненнями наданими в судовому засіданні потерпілою та свідком.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Разом з тим, суддя позбавлений можливості накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності стягнення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, за вчинене адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 вчинив 04.06.2024, тобто більш ніж три місяці тому.

Таким чином, строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на час розгляду справи закінчився.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА