ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2545/24

Провадження № 33/4820/623/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Ко роткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 01 серпня 2024 року о 15 год 20 хв по АДРЕСА_1 , ображав ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, штовхав, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження. На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що суд першої інстанції про розгляд справи його не повідомив, про винесення постанови йому було повідомлено працівниками поліції 27.08.2024 року, копію судового рішення отримав лише 27.08.2024 року.

Просить скасувати постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року та направити матеріали справи для прийняття рішення про відкриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.296 КК України до Відділу поліції № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд посилаючись на покази ОСОБА_1 та інші матеріали справи, дійшов до необґрунтованого висновку про те, що вчиняючи хуліганські дії ОСОБА_1 не причинив йому тілесних ушкоджень.

Зазначає, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи і прийнята з порушенням закону. Також судом не надана належна оцінка матеріалам справи. Зокрема суд не дослідив відеозапис вчинення хуліганських дій.

Вказує на те, що суд не повідомив його про дату розгляду справи, чим порушив його права, таким чином позбавивши його можливості надати докази щодо вчинення щодо нього хуліганських дій.

Зокрема із відеозапису вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій вбачається, що він вчинив грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю і винятковим цинізмом. В результаті чого потерпілому були причинені тілесні ушкодження.

Також звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 діяв з винятковим цинізмом, що додатково підтверджується його поведінкою. У 2022 році ОСОБА_1 стосовно нього було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Таким чином, за наведених обставин, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечив щодо вимог апеляційної скарги потерпілого. Показав, що вони з потерпілим є сусідами та між ними склалися неприязні стосунки приблизно з 2021 року. Поліщук возив на насипав щебінь на вулиці так, що при дощі вся вода збиралась у його воріт, тому він взяв шуфлю (совкову лопату) та прокладав колію, щоб у його двору не стояла вода після дощу. Потерпілий підбіг, тягнув шуфлю та сам себе нею вдарив. Після цього потерпілий та його цивільна дружина кинулись на нього, він впав та отримав травму, звертався до лікарні, його прооперували. Свідком цієї події була його мати. В ході конфлікту обидві сторони виражалися нецензурно. В суді визнав, що був конфлікт між ним та потерпілим.

Потерпілий та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили задовольнити їх повністю, з наведених в апеляційній скарзі підстав. Представник потерпілого наполягав, що постанова судді сфабрикована, оскільки відповідно до ЄДРСР її ухвалено 21.08.2024, тоді як згідно самої постанови 13.08.2024.

Потерпілий показав, що вони з ОСОБА_1 сусіди та між ними з 2021 року склалися неприязні стосунки. 01.08.2024 він возив щебінь та розкидав по дорозі, коли відлучився, то ОСОБА_1 став кидати цей щебінь у його город. На його запитання, що він робить, ОСОБА_4 відповів, що він на дорозі що хоче, те і робить. Він вбарий його лопатою по плечу, вдруге ОСОБА_4 вдарив його лопатою по голові, від цього удару він впав. ОСОБА_4 вибив у пасинка телефон, яким той знімав, телефон пошкоджено. Під`їхав знайомив та відвів Шлапака додому. Він викликав поліцію, поліцейські знімали на камеру наявність у нього тілесних ушкоджень, до лікарні він не звертався.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до приписів ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

28 серпня 2024 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що розгляд справи було проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_2 , оскільки суд не інформував його про розгляд справи.

У матеріалах справи не містяться довідки про надсилання ОСОБА_2 смс-повідомлень чи рекомендованих повідомлень про направлення судових повісток про призначення судового засідання на 13 серпня 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілому ОСОБА_2 копія постанови суду, у встановлений законом строк та строк для апеляційного оскарження не направлялася, копію судового рішення ОСОБА_5 отримав лише 27.08.2024 року, як вбачається з розписки, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження задля ефективного та належного забезпечення його права на захист, визнавши, що він пропущений з поважних причин.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 01 серпня 2024 року о 15.20 год по АДРЕСА_1 , ображав ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, штовхав, висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 271010 від 01 серпня 2024 року про обставини вчинення адміністративного правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_2 , який вказав, що ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу його домогосподарства, на ділянці вулиці між їхніми будинками, відкидав щебінь, при цьому погрожував йому й завдав удару лопатою в область обличчя; письмові пояснення ОСОБА_1 , який підтвердив виникнення конфлікту із сусідами за вказаних обставин; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 серпня 2024 року, згідно якого зазначив обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, при цьому зазначив, що ОСОБА_4 вдарив його лопатою в область обличчя; відеофіксацією та іншими матеріалами справи.

В судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_1 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні визнав.

Натомість, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що визнав існування конфлікту між ним та потерпілим, а також зазначив про тривалі неприязні стосунки, що склалися між ними, а також, що в ході цього конфлікту він отримав травму та звертався до лікарні.

Потерпілий в апеляційному суді підтвердив існування між ним та ОСОБА_1 неприязних відносин з 2021 року.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважаю, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство - нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, структурно складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Для констатації наявності складу адміністративного правопорушення необхідне встановлення усіх чотирьох його елементів. Відсутність хоча б одного з них виключає склад правопорушення в цілому.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство є фізична осудна особа, що на момент скоєння правопорушення досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

При цьому КУпАП не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору або органу досудового розслідування суддя з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового слідства достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, враховуючи, що 01.08.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт на грунті тривалих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_1 вдарив потерпілого лопатою, що вбачається з наданого потерпілим відеозапису, потерпілий в апеляційній скарзі посилається на те, що він отримав тілесні ушкодження від дій ОСОБА_1 , то в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вбачаються ознаки кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Про наявність тривалих неприязних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , крім їх показів, також свідчить додано до апеляційної скарги ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.07.2022 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК України закрито, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_2 від обвинувачення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про скасування постанови судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП, із закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.284 КУпАП та передачею матеріалів вказаної справи про адміністративне правопорушення на підставі ст.253 КУпАП органу досудового розслідування ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, задовольнивши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 253, 284, 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити потерпілому ОСОБА_2 строк оскарження постанови судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.284 КУпАП та передати матеріали вказаної справи про адміністративне правопорушення на підставі ст.253 КУпАП органу досудового розслідування ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя