ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2535/24 Справа № 211/693/24 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Серженко Л.К., захисника Неклеси М.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М., на постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно до протоколу 20.01.2024 року о 23-56 годин, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, по вул. Лісового, біля буд. 7, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST № 6820, тест № 1168 від 21.01.2024, результат огляду становить 1,97 % проміле, зафіксовано на бодікамеру 475140.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Не погодившись з постановою суду захисник Неклеса М.М. оскаржив її у апеляційному порядку, вважаючи, що постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що з відеозаписів, встановлено, що відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 20 січня 2024 року о 23-56 год. З долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається факт руху транспортного засобу OPEL ZAFIRA, номерний знак НОМЕР_1 та факт зупинки даного транспортного засобу, однак без можливості ідентифікувати особу водія транспортного засобу. Вказує, що відеозапис не є безперервним і між зупинкою автомобіля, отримання документів від ОСОБА_1 , оглядом із застосуванням алкотестерута підписом протоколу відеозапис постійно переривається, що в свою чергу дає підстави сумніватись щодо застосування тиску на водія під час огляду. Вважає, що ОСОБА_1 не оглядався працівниками поліції візуально на наявність ознак на стан сп`яніння, зокрема щодо запаху з порожнини рота, не перевірялась координація рухів, а мова у ОСОБА_1 зрозуміла, він поводив себе дуже чемно та адекватно. Вважає, що з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Вважає, що з відеозапису не зрозуміло чи був згодний ОСОБА_1 з його результатом. Вказує, що водій ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду. Вказує, що проходження огляду ОСОБА_1 було повідомлено про наявність алкогольного сп`яніння, проте в матеріалах справи відсутні чіткі докази (відео), які результати вимірювання були зазначені на приладі Драгер «Аlkotest 6820». Вказує, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Вважає, що зміст Акту огляду не містить усіх обов`язкових відомостей передбачених Інструкцією. Вважає, що рапорт інспектора поліції, який долучений до матеріалів справи, як доказ винуватості ОСОБА_1 не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки рапорт є внутрішнім документом правоохоронного органу та не є поясненнями цієї особи по справі. Вважає, що додані до протоколу про адміністративні правопорушення письмові матеріали не узгоджуються з наданими відеозаписами. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи, до початку судового розгляду не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 640483 від 21.01.2024 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 1 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Шмігаровським І.В.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, за результатами огляду на стан сп`яніння - проба позитивна та становить 1,97% (проміле), із вказаними результатами огляду ОСОБА_1 погодився.

Чеком з приладу Драгер Alcotest 6820, тест № 1168, відповідно до якого при тестуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат склав 1,97%.

Рапортом інспектора ПП.

Відеозаписами із боді - камери інспекторів патрульної поліції та відеореєстратора, на яких відображено обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення, факт керування OPEL ZAFIRA, номерний знак НОМЕР_1 , водієм ОСОБА_1 . Працівниками поліції було ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, на що останній добровільно надав згоду та пройшов тест за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager. Перед застосуванням технічного приладу, ОСОБА_1 було оголошено який технічний прилад буде використано при здійсненні його огляду на стан сп`яніння. Після проходження тесту, працівником поліції було запропоновано йому у разі незгоди з результатами огляду, проведеного на місці за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager, проїхати до медичного закладу з працівниками поліції для проведення повного медичного огляду, на що ОСОБА_1 відмовився. З результатами позитивного тесту, що складає 1,97 проміле, останній погодився.

Довідкою відділу адміністративної практики полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, згідно наявних облікових баз, гр. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобами серії НОМЕР_2 .

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 20 січня 2024 року о 23-56 год. З долученого до матеріалів справи відеозапису не можливо ідентифікувати особу водія транспортного засобу, є безпідставними та повністю спростовуються вказаними відеозаписами та іншими доказами по справі, де працівниками поліції було встановлено особу водія ОСОБА_1 .

Також не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він є не безперервним, постійно переривається, є неповним та не відображає всіх обставин події, доводи є необґрунтованими, оскільки відеозапис містить події правопорушення та весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Міркування апелянта, що є підстави сумніватись щодо застосування тиску на водія під час огляду, не заслуговують на увагу. Оскільки ОСОБА_1 та його захисником прямо не вказують на тиск на ОСОБА_1 з боку працівників поліції. Апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження своїх припущень, та розцінюються судом, як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У свою чергу, апеляційний суд зазначає про право ОСОБА_1 або його представника звернутись відповідно до вимог ст.267 КУпАП до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи тиску, або до адміністративного суду, відповідно до вимог ст. 122 КАСУ, або до правоохоронних органів про вчинення відносно ОСОБА_1 злочину відповідно до вимог КПК України.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не оглядався працівниками поліції візуально на наявність ознак на стан сп`яніння, та його міркування, що з відеозапису вбачається, що мова у ОСОБА_1 зрозуміла, він поводив себе дуже чемно та адекватно, у нього не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2 працівниками поліції були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апелянту про зворотне, а саме, що з відеозапису видно, що у водія відсутні ознаками сп`яніння та поведінка адекватна є безпідставними та носять суб`єктивний характер.

Доводи апеляційної скарги, що водій ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, є безпідставними та повністю спростовуються наявними відеозаписами та іншими письмовими доказами по справі, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами огляду на стан сп`яніння - проба позитивна та становить 1,97% (проміле), із вказаними результатами огляду ОСОБА_1 погодився, чеком з приладу Драгер Alcotest 6820, тест № 1168, відповідно до якого при тестуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат склав 1,97%, з підписом ОСОБА_1 , що вказує на згоду ОСОБА_1 з результатами огляду.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні чіткі докази відео, які результати вимірювання були зазначені на приладі Драгер «Аlkotest 6820», є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявний чек з приладу Драгер Alcotest 6820, тест № 1168, відповідно до якого при тестуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат склав 1,97%, з підписом ОСОБА_1 , що вказує на згоду ОСОБА_1 з результатами огляду 1,97%.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу та не впливають на факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом OPEL ZAFIRA, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що додані до протоколу про адміністративні правопорушення письмові матеріали не узгоджуються з наданими відеозаписами, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги, що зміст Акту огляду не містить усіх обов`язкових відомостей передбачених Інструкцією, а рапорт інспектора поліції не може бути прийнятий судом до уваги, є безпідставними, їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Неклеси М.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя