ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/5321/24 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С.
Провадження №33/807/830/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Александрова О.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Александрова О.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 12 травня 2024 року о 03.36 годині, в м.Запоріжжя по вул. Магістральна, біля буд. 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ сенс, номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат позитивний - 1,68 ‰. Тест 2085. З результатом не згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений без порушень ПДР. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Александров О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що судом під час розгляду справи порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в акті огляду на стан сп`яніння не визначено дату його складання, а отже він є неналежним доказом.

Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а працівники поліції зазначили в протоколі даний факт бездоказово. Крім того відеозапис події, який міститься в матеріалах справи не є безперервним, внаслідок чого не є належним доказом у справі.

Посилаючись на положення ст. 266 КУпАП зазначив, що співробітник поліції проводить огляд на стан сп`яніння водія лише в разі виявлення у нього ознак сп`яніння. Проте, з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні всі ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією. Отже, у співробітника поліції були відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в такому стані.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на алкотестери, що унеможливило встановити чи було проведення періодичної повірки та повірки після ремонту даного пристрою. Відповідні документи, також не додані до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, мундштук наданий ОСОБА_1 не був індивідуально упакований та зберігався в загальному пакеті. Тобто, маються ознаки, що вказаний мундштук вже використовувався.

Зазначає про порушення прав ОСОБА_1 , оскільки співробітники поліції не запропонували йому зв`язатися з адвокатом для отримання професійної правничої допомоги при здійснення ними дій по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного захисник просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2024 року, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

18 жовтня 2024 року, захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров О.О. звернувся до апеляційного суду з письмовим клопотанням про зупинення провадження в справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

У судовому засідання апеляційного суду, адвокат Александров О.О. підтримав апеляційну скаргу та вищевказане клопотання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника - адвоката Александрова О.О., який в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі.

Отже, з урахуванням присутності захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова О.О. під час апеляційного перегляду справи, який має можливість висловити позицію сторони захисту щодо суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а також має інші права, передбачені законами України, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження в даній справі.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника - адвоката Александрова О.О., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Александрова О.О., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 621338 від 12 травня 2024 р. підтверджується:

- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер» 6820 від 12 травня 2024 р. з результатом 1, 68‰, з яким ОСОБА_1 не погодився, відмовився від його підпису (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому означені виявленні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результати проведеного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» складає 1, 68‰. З результатом ОСОБА_1 не погодився. Від підписання акту відмовився (а.с. 4)

- відеозаписом події (а.с 7).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння у вигляді: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 за згодою останнього, за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1, 68 проміле.

Доводи сторони захисту, що матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а тому у співробітника поліції були відсутні підстави вважати, що він перебиває в такому стані є безпідставними.

Так відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

Вищезазначеним відеозаписом події, зафіксовано рух транспортного засобу на зустріч службовому автомобілю співробітників УПП, під час їх патрулювання у період комендантської години. Зупинка транспортного засобу. В ході з`ясування співробітником поліції обставин, зокрема, куди прямує водій та чи є він військовослужбовцем, виявляє у останнього ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота. Встановлює наявність у транспортному засобі телескопічної дубинки. Під час візуального огляду водія, інший поліцейський підтверджує наявність вищевказаної ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 надає згоду. Слідує пропозиція ОСОБА_1 особисто обрати мундштук, після чого працівник поліції його відкриває. Далі, зафіксована процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,68 проміле. Не згода ОСОБА_1 з результатом проведеного тесту. У зв`язку незгодою ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський пропонує йому пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, але від вказаного огляду ОСОБА_1 відмовився. Попередження працівниками поліції про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції було в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані відеозаписом факти наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.

На переконання судді апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не надано сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, та які відсутні в матеріалах справи є необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 5 Розділу ІІ інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак ОСОБА_1 на місці зупинки жодних вимог щодо пред`явлення вказаних документів не заявляв.

Посилання апелянта щодо не вжиття працівником поліції заходів для надання водію правової допомоги не є слушними, оскільки відомостей стосовно того, що поліцейські чинили ОСОБА_1 будь-які перешкоди у реалізації права скористатися послугами захисника в матеріалах справи відсутні.

Твердження сторони захисту про неналежний доказ у справі відеозапису події через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля; його зупинку; виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водію та його згода про проведення огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою спец приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, процедура проведення такого огляду.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду першої інстанції з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Олексія Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 вересня 2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/5321/24