ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року місто Київ

Справа № 754/2536/24

Провадження № 33/824/4899/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козлюк Максим Васильович, на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, працює, одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №19827 від 14.02.2024 « ОСОБА_2 , 14.02.2024 о 18:23 год. в м. Київ, по вул. С. Лифаря, керуючи автомобілем «Mazda СХ-30», днз НОМЕР_1 намагався здійснити поворот ліворуч на вул. Закревського, був не уважний, не слідкував за змінами дорожнього руху, перед поворотом ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо і здійснив зіткнення з автомобілем «Honda Civic» НОМЕР_2 , внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками».

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП за відсутності в його діях вказаного складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з такою постановою, водій ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козлюк М.В., 14 серпня 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із відсутністю належних повноважень у представника.

23 вересня 2024 року повторно подана апеляційна скарга.

На обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що знак 5.16. був розташований тильною стороною до ОСОБА_2 і призначений для транспортних засобів, які рухалися у зустрічному напрямку щодо ОСОБА_2 , а тому він не повинен був керуватися вимогами цього дорожнього знаку .

Зазначає, що ОСОБА_2 не пояснив, чому він здійснював поворот чи розворот не на перехресті, а майже на пішохідному переході.

Вважає, що висновок експерта не може бути доказом у справі, оскільки ґрунтується на поясненнях заінтересованої особи. Вихідних даних для складення обґрунтованого висновку експерту надано не у достатній кількості. Виміри, відстані, яку подолав автомобіль «Хонда» відсутні. У судовому засіданні сторони погодилися, що відстань була понад 20 метрів, але фактично більше 31 метра, а тому водій автомобіля «Мазда» мав достатньо часу для того аби побачити автомобіль, який рухається йому назустріч.

Указує, що уточнена схема не містить вимірів відставні від стоп лінії, яку пересік потерпілий до місця зіткнення. Схеми ДТП не достатньо для висновків про належну уважність ОСОБА_2 .

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що першу апеляційну скаргу було подано у строк, встановлений законом. Постанову апеляційного суду про її повернення було отримано 17 вересня 2024 року, а повторно апеляційна скарга подана протягом 10-ти днів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Козлюк М.В. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ній. ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Олексієнко М.М. проти апеляційної скарги заперечували, просили відмовити в її задоволенні.

ОСОБА_1 додатково пояснив, що у причинному зв`язку із ДТП перебувають також і дії ОСОБА_2 , оскільки він фактично почав здійснювати маневр повороту ліворуч та ще й не з перехрестя, а майже одразу зі своєї смугу руху, тобто «зрізавши» кут маневру, що й призвело до зіткнення, оскільки якби він робив поворот на перехресті, то він встиг би побачити автомобіль «Хонда», який рухається у зустрічному напрямку і або дав би йому дорогу, або вони взагалі б не перетнулися.

ОСОБА_2 додатково пояснив, що проживає у цій місцевості та часто проїжджає на вказаному перехресті, а тому він напевно знав про встановлення знаку 5.16 та неможливість виїзду зустрічного транспорту з крайньої правої смуги у його напрямку.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, суду показав, що в причинному зв`язку із виникненням ДТП перебувають дії ОСОБА_1 , який створив небезпеку для руху водія ОСОБА_2 Додатково пояснив, що пункт 16.13 ПДР апріорі не може ставитися у вину ОСОБА_2 , оскільки перехрестя було регульованим, а тому ОСОБА_2 мав виконувати вимоги пункту 16.6 ПДР, при цьому не має значення здійснював ОСОБА_2 маневр розвороту чи повороту.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, враховуючи, що представник ОСОБА_1 вперше подав апеляційну із дотриманням 10-денного строку на апеляційне оскарження, а також те, що повторно апеляційна скарга була подана через 6 днів з дня отримання копії постанови апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, з метою дотримання права потерпілого на справедливий судовий розгляд та на апеляційне оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

Заслухавши пояснення учасників провадження, свідчення експерта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність, обґрунтованість та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Закриваючи провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції вказав, що обставини, викладені в протоколі спростовуються:

- поясненнями ОСОБА_2 , щодо обставин вчинення ДТП, які були надані ним в судовому засіданні, а також узгоджуються із наявними доказами та відповідають його первинним поясненням, наданими одразу після ДТП;

- даними висновку експерта № 088/24 від 26.04.2024, згідно з яким в діях водія автомобіля «Honda Civic» днз. НОМЕР_2 ОСОБА_1 вбачається невідповідність технічним вимогам п.п. 2.3-Б, 11.1 в частині виконання вимог знаків 5.16 та дорожньої розмітки 1.18;

- даними уточнень до схеми ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів автомобіля, марки «Mazda СХ-30», днз НОМЕР_1 (водій ОСОБА_2 ) та автомобіля, марки «Honda Civic» днз. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ) і характер пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, суд звернув увагу на те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, марки «Honda Civic» днз. НОМЕР_2 , при проїзді перехрестя по крайній правій смузі не виконав вимоги знаку 5.16, який дозволяє поворот з даної смуги виключно праворуч, продовжуючи рух прямо, допустив зіткнення з автомобілем марки «Honda Civic» днз. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, а також підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Апелюючи до незаконності постанови суду першої інстанції, скаржником вказується про неможливість врахування ОСОБА_2 вимог знаку 5.16, оскільки він був тильною стороною до нього.

Апеляційний суд не може погодитися із такими доводами апеляційної скарги, оскільки позиція ОСОБА_2 щодо його впевненості в неможливості виїзду автомобіля з крайньої правої смуги руху в зустрічному до нього напрямку була висловлена ним одразу в первинних поясненнях, наданих після ДТП, підтримана в судах першої та апеляційної інстанції та відповідає фактичним обставинам справи, відповідно до яких знак 5.16 дійсно був встановлений перед перехрестям на яке виїжджав водій ОСОБА_1 , а тому водій ОСОБА_2 , який побачив, що автомобілі на середній та лівій смузі в зустрічному напрямку зупинились, та знаючи про те, що з крайньої правої смуги рух прямо заборонено, почав здійснювати маневр- поворот ліворуч, розраховуючи, що його маневр цілком безпечний. Проте ОСОБА_4 замість того, щоб зупинитись в тій полосі в якій він рухався , перелаштувався в крайню праву смугу, з якої поїхав прямо, а не на право, що і призвело до зіткнення транспортних засобів. Вказане підтверджується первинними поясненнями одія ОСОБА_2 .

Окрім цього, обома учасниками ДТП визнається обставина здійснення ними виїзду на перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофорів, коли транспортні засоби в середній та лівій полосі руху ОСОБА_1 почали пригальмовувати, а тому ОСОБА_2 бачив цю обстановку та обґрунтовано розраховував на безпечність свого маневр і не повинен був брати до уваги можливість вильоту транспорту з правої смуги зустрічного для нього руху автомобіля ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти висновку експерта, що міститься в матеріалах справи, скаржником вказується на недостатність вихідних даних для проведення повного дослідження та формування обґрунтованого висновку, зокрема відсутність вимірів відстані, яку подолав автомобіль «Хонда», та, яку пересік потерпілий до місця зіткнення.

Апеляційний суд відхиляє вказані доводи як безпідставні та необґрунтовані, оскільки з висновку експерта вбачається, що ним було взято до уваги як первинні пояснення ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 . При цьому, скаржником не вказано, які саме дані не взято експертом до уваги та яким чином вони могли б вплинути на висновок експерта.

Постанова щодо закриття провадження у справі є законною також і тому, що ОСОБА_2 у вину ставиться порушення пункту 16.13 правил дорожнього руху. Який регулює проїзд необладнаних світлофором перехресть, а за обставинами справи, ДТП сталося на обладнаному працюючим світлофором перехресті.

Суд позбавлений права перебирати на себе функції обвинувачення та змінювати висунуте водієві обвинувачення працівниками поліції.

Інші доводи апелянта є формальними та не впливають на правильність з`ясування обставин, що підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зводяться до незгоди із постановою суду першої інстанції за відсутності обґрунтованих заперечень щодо фактичних обставин справи.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані, а висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року залишається без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Козлюк Максим Васильович, - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. В. Желепа