П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. з участю захисника адвоката Діжак М.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 , 14.07.2024р. о 21.47год. с. Сілець, хутір Дженджерівка, Червоноградського району, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керувала автомобілем марки «Рено», р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження освідуванння на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовилася.

У письмовому запереченні ОСОБА_2 просила провадлження у справі закрити у звязку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вміненому правопорушенні не визнала. Повідомила, що при зупинці її працівниками поліції вона надала посвідчення водія, що було видане їй ще на дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ». В цей час вона їхала додому де залишився з дитиною її чоловік. Працівники поліції її зупинили ніби за те, що вона їхала без увімкненого ближнього світла, з чим вона не сперечалася. В ході розмови поліцейський зазначив їй про необхідність пройти тест на алкогольне сп`яніння. Про те, що вона не вживала алкоголь вона повідомила поліцейського відразу та погодилася пройти тест на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Однак через надмірну схвильованість вона за декілька разів не змогла пройти тест, а саме продути у прилад «Драгер». Після цього поліцейський не скеровуючи її до медичного закладу склав акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що працює поліцейським ВРПП Червоноградського РВ ГУНП у Львівській області. 14.07.2024р. під час патрулюванння на автодорозі Р-15 в с. Сілець було помічено автомобіль ОСОБА_2 без увімкненого світла фар та зупинено автомобіль. При спілкуванні з водієм ОСОБА_2 виявлено, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водій просила проїхати до її помешкання так як вдома мала дитина, на, що він погодився. Водій перебувала в будинку біля 30хв. і не виходила. Натомість з помешкання вийшов чоловік водійки який поводив себе агресивно. Після цього ОСОБА_2 вийшла із автомобіля та їй було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер», однак вона спеціально біля 10 разів не продувала його. Водію було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження там освідування на стан алкогольного сп`яніння, однак вона відмовилася.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 130 КУпАП, наступає адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності стверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №823635 від 14.07.2024р. при складанні якого водій від надання пояснень відмовилася;

актом огляду та направленням водія на огляд, згідно яких у водія малися ознаки алкогольне сп`яніння (запрах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала ситуації) та від проходження освідування водій на місці зупинки та у КП «ЦМЛ ЧМР» відмовилася;

рапортом поліцейського на ім`я начальника відділення поліції, відповідно якого він доповів щодо виявлення водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, її відмову від освідуванння на місці зупинки та у медичному закладі та складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також винесення щодо водія постанови за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП.;

згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2607045 від 14.07.2024р., ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 14.07.2024р. о 21.45год. в с. Сілець, присілок Дженджерівка, керувала т/з без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушила п. 19.1 ПДР України, відповідальність за, що передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та на водія накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн.;

з відеозапису, що долучений до матеріалів справи встановлено факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію поліцейського пройти освідуванння на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», не проходження такого освідуванння водієм з чисельних спроб, відмову водія від проходження освідування.

Також в ході розгляду справи встановлено, що водій ОСОБА_2 14.07.2024р. керувала автомобілем із посвідченням водія, що було видане їй на дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Відтак, в діях правопорушника є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вважаю, за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке буде достатнім для її виховання та запобігання вчиненню правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Т. В. Струс