Справа № 189/1943/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

14.10.2024 року селище Покровське Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли з ВП №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2024 року серія ВАД №211236, 05.07.2024 року ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , що призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Адміністративний матеріал надійшов до суду 07.08.2024 року, судові засідання призначалися неодноразово.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, надав суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з відвідуванням лікаря, необхідністю звернутися за допомогою до адвоката.

ОСОБА_1 , достеменно знаючи, що стосовно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, який призначений до розгляду в суді, уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Левшаковою О.І. 30 липня 2024 року, однак до суду адвокат звернулася лише 23.09.2024 року із клопотанням про відкладення розгляду справи, мотивуючи необізнаністю з матеріалами справи, після чого 04.10.2024 року надала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю доступу в системі «Електронний суд».

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

11.10.2024 року представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 надала суду клопотання, в якому просила суд закрити провадження у справі, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Свою позицію мотивувала тим, що з дня виявлення правопорушення, тобто з 05.07.2024 року пройшло більш як три місяці, а тому на момент розгляду справи сплив строк в межах якого, на особу може бути накладене адміністративне стягнення.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №211236 від 03.08.2024 року, реєстраційним талоном-повідомленням про вчинене правопорушення, заявою потерпілої, письмовими поясненнями, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 року по справі №189/2065/18, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, у розмірі 2000,00 грн., довідкою від державного виконавця, відповідно до якої станом на 09.07.2024 року, борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 14443,42 грн. та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, згідно інформації, наданої державним виконавцем, аліменти не сплачував, має заборгованість по сплаті аліментів з 2019 року, станом на 09.07.2024 року в розмірі 14443,42 грн., що, виходячи із рішення суду, згідно якого він зобов`язаний сплачувати 2000, 00 грн. щомісяця сукупно складає період більше ніж 6 місяців.

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 , які він надав перед складанням стосовно нього протоколу, і згідно яких він не погоджується із розміром нарахованих аліментів і вважає, що оскільки дитині вже виповнилося 18 років, він не повинен їх сплачувати. У той же час жодних доказів звернення до виконавця із заявою про перерахунок суми аліментів, оскарження дій, сплати аліментів ОСОБА_1 не надав.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 183-1 КУпАП кваліфіковані вірно, його вина судом достеменно встановлена.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , має триваючий характер, не є таким що вчинене одномоментно 05.07.2024 року, на що посилається його представник.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з правових висновків, викладених вп.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як зазначив у своїй постанові Верховний суд від 18.01.2024 у справі №522/12566/18, притягнення до юридичної відповідальності передує юридичній відповідальності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Водночас статтею 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, за змістом наведених правових норм КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП.

Подібний висновок щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 824/1164/18-а, від 22 лютого 2022 року у справі № 260/511/19, від 18 травня 2022 року у справі № 813/4354/17 та від 01 червня 2022 року у справі № 440/698/20, від 27 липня 2022 року у справі № 1340/5822/18.

У зв`язку з наведеним, суд проходить до висновку, що оскільки правопорушення є триваючим, правопорушення не усунуте і триває на час розгляду справи, строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП слід відраховувати, з моменту складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №211236, а саме, з 03.08.2024 року.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, відсутність в особи інвалідності, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Чорна