Справа №576/3526/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 33/816/574/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Талащенка В.Є. в місті Суми розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Талащенка В.Є. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючу, проживаючу в АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік з те, що вона 12.11.2023 о 23.12 год на вул. Київська, біля буд.38, у м. Глухів Шосткинського району керувала автомобілем „Nissan Mikra, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest, так і в Глухівській лікарні, відмовилась чим порушила п.2.5 ПДР України.

З таким рішенням судді не погодився захисник Талащенко В.Є. та подав апеляційну скаргу в якій:

- просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024, оскільки постанова відносно ОСОБА_1 винесена без її участі, 12.02.2024 ОСОБА_1 у відділі ДВС дізналася про існування постанови суду, зі змістом якої захисник Богданов В. ознайомився 13.02.2024 та 14.02.2024 з нею ознайомилась і ОСОБА_1 23.02.2024 на постанову суду подано апеляційну скаргу;

- просив постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 просив закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначав, що:

- суд безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , при цьому судові повістки про виклик її до суду було направлено на адресу ( АДРЕСА_1 ) де остання не проживає понад 10 років і насправді адресою місця проживання ОСОБА_1 з 2014 року є АДРЕСА_2 ;

- матеріали відео слід визнати неналежним доказом, оскільки вони записані з порушенням Інструкції № 1026, зокрема відео фіксація не безперервна;

- матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння і що вона керувала транспортним засобом в такому стані. З відео видно, що ОСОБА_1 адекватна, тремтіння рук немає, координація рухів не порушена, забарвлення шкіри нормальне, а її поведінка відповідає стресовій обстановці в якій вона опинилась, ОСОБА_1 військова. Твердження поліції про те, що від ОСОБА_1 чутно запах алкоголю, то це лише припущення;

- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, оскільки працівники поліції завідомо внесли до нього неправдиву інформацію, зокрема в частині тугого, що ОСОБА_1 «зі слів не працює», проте зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки вона військова.

На переконання захисника справа про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції розглянута неповно і формально, без дослідження доказів, а тому висновок суду про існування в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП передчасний.

Вислухавши захисника ОСОБА_2 та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підтримали, як підтримали і вимоги апеляційної скарги, просили постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 просили закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання і доводи скарги суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи 15.01.2024 до Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 не з`явилася і розгляд справи відбувався без її участі (а.с. 8). Відомостей про те, що копія постанови у справі надсилалась судом ОСОБА_1 в матеріалах провадження немає. 13.02.2024 з матеріалами справи ознайомився адвокат Богданов В.А., а 20.02.2024 з ними ознайомився адвокат Талащенко В.Є., який 23.02.2024 на вказану постанову суду подав апеляційну скаргу.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024, яку захисник просив скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, то тут апеляційний суд з доводами апелянта погоджується частково.

Так, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки вважав, що та зловживає своїми правами і навмисно не з`являється до суду для участі в розгляді справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції формально поставився щодо забезпечення права ОСОБА_3 на участь у розгляді провадження, не прийняв належних заходів про забезпечення права останнього на участь у судовому засіданні, чим істотно порушив її право на захист.

Так, з матеріалів справи слідує, що до Глухівського міськрайонного суду Сумської області вони надійшли 08.12.2023. Судові засідання призначались на 22.12.2023 та на 15.01.2024, при цьому обидві судові повістки повернулись до суду без вручення їх адресату, причина «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому, слід звернути увагу на те, що на конверті про виклик до суду на 15.01.2024, міститься позначка «не проживає» (а.с. 6, 7).

Однак, суд першої інстанції за відсутності даних про те, що ОСОБА_1 знає про те, що в провадженні суду на розгляді перебуває справа про притягнення її до адміністративної відповідальності, та за наявності даних про невручення ОСОБА_1 повідомлення суду про призначення розгляду справи на 22.12.2023, безпідставно розглянув справу у другому судовому засіданні 15.01.2024, чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Враховуючи встановлені обставини, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024 скасовує, як таку що винесена суддею з істотним порушенням норм процесуального права, та виносить нову постанову враховуючи наступне.

Так, виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що винуватість ОСОБА_1 , попри доводи апеляційної скарги захисника, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 008476 від 12.11.2023 з якого слідує, що ОСОБА_1 12.11.2023 о 23.12 год на вул. Київська, біля буд.38, у м. Глухів Шосткинського району керувала автомобілем „Nissan Mikra, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest, так і в Глухівській лікарні, відмовилась чим порушила п.2.5 ПДР України (а.с. 1);

- матеріалами долученого до протоколу відео (а.с. 4) яким підтверджуються вказані в протоколі фактичні обставини справи, в тому числі факт керування ОСОБА_1 автомобілем „Nissan Mikra, номерний знак НОМЕР_1 , факт встановлення в неї поліцією ознак алкогольного сп`яніння, факт пропозиції поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення такого стану сп`яніння на місці зупинки або ж в закладі охорони здоров`я і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження будь якого огляду.

Також апеляційний суд враховує довідку старшого інспектора СРПП відділу поліції № 1 (м.Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції Сєрих О. відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 видано посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.02.2002 категорії «В» (а.с. 3).

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності - також достатності для підтвердження доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник зауважував, що додане до протоколу відео слід визнати недопустимим доказом, оскільки воно не безперервне, з чим апеляційний суд не погоджується і вважає такі доводи захисника передчасними.

Так, право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи. Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, в тому числі з протколом. З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал. З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ні ОСОБА_1 , ні її захисник не зверталися. При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Щодо доводів захисника про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , оскільки в ньому не правильно вказано «зі слів не працює», проте зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 військова, то вказані обставини, на переконання апеляційного суду, не можна визнати підставами для визнання протоколу не належно складеним та як наслідок не допустимим доказом, оскільки ця обставина, для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не суттєва і не впливає на наявність в її діях складу цього правопорушення.

Також апеляційний суд не погоджується і з твердженнями захисника про відсутність в матеріалах провадження доказів того, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння і що вона керувала транспортним засобом в такому стані, оскільки вказане спростовується матеріалами доданого до протоколу відео, що виступало предметом оцінки апеляційного суду і зміст якого наведено вище.

При вирішенні питання накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд відповідно ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого останньою правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Талащенку В.Є. строк на апеляційне оскарження постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024.

Апеляційну скаргу захисника Талащенка В.Є. задовольнити частково.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2024, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.