Номер провадження 3/754/5528/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Скляренко У.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

22.09.2024 о 10 год. 20 хв., в м. Києві по просп. Шухевича, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у установленому законодавством порядку відмовився. Порушення вчинено повторно протягом року, протокол ААД 285571 від 08.08.2024, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Крім того, 22.09.2024 року о 10 год. 20 хв., в м. Києві по просп. Шухевича, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «KIA» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова НА 2704379 від 28.07.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 А.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання 30.10.2024, 14.11.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, повідомлену ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Однак згідно трекінгу з сайту «Укрпошти» повідомлення не отримує.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду. Обов`язок «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18).

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130, ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З огляду на те, що суд виконав свій обов`язок повідомити (інформувати) учасника про судове засідання, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не скористалася своїм правом на участь у розгляді справи та її участь не є обов`язковою, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності такої особи.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд встановив таке.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст.130 КУпАП.

Як встановлено у судовому засіданні водій ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримував відповідне посвідчення, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134443 22.09.2024 о 10 год. 20 хв., в м. Києві по просп. Шухевича, керував транспортним засобом «KIA» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у установленому законодавством порядку відмовився. Дане підтверджується відео з нагрудних камер поліцейських 473501, 473275.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З положень ч. 5 ст. 126 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративних справ, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення ЕПР 1 №134443, ЕПР 1 №134432, копією постанови про адміністративне правопорушення ЕНА 2704379, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розпискою ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом, довідкою щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, карткою обліку адміністративного правопорушення, витягами з інформаційних інтернет-ресурсів «Судова влада України» та «Єдиний реєстр судових рішень», копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2024, а також відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів №473501, 473275.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкцій ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП із застосуванням положень ст. 36 КУпАП, визначивши остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він належить на праві власності ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а тому суд вважає необхідним застосувати ч. 3 ст. 30 КУпАП та приєднати до адміністративного стягнення призначеного ОСОБА_1 даною постановою у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, адміністративне стягнення призначене постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2024 та призначити остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років 7 місяців 15 днів, без оплатного вилучення транспортного засобу (оскільки транспортний засіб не належить СелінськомуВ.В. на праві власності).

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 124, 130, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 три роки,

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти наОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою суду, невідбутого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2024 та накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років 7 місяців 15 днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя У.В. Скляренко