Справа №295/7555/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнецов Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №695371 від 09.05.2024, ОСОБА_1 09.05.2024 о 15:04 год. по вул. Київській, 17 в м. Житомирі, керуючи транспортним засобом Reform 0405032G номерний знак НОМЕР_2 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку мав намір перестроїтися, внаслідок чого сталось зіткнення з транспортним засобом Ford Focus НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.3 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що у зазначений в протоколі час, керуючи транспортним засобом по вул. Київській, при увімкнених проблискових маячках синього кольору заздалегідь включив лівий поворот та повільно перестроївся у крайній лівий ряд, але транспортний засіб, який рухався у лівому ряду позаду не надав йому перевагу в русі та не пропустив, після чого відбулось зіткнення та він відчув удар в ліву бокову частину свого автомобіля. Винуватим себе не вважає, а причиною ДТП вважає те, що водій автомобіля Ford Focus був неуважним та не надав йому перевагу у русі.

Потерпілий ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку, про що свідчить довідка про направлення судової повістки SMS-повідомлення, а також направлення судової повістки поштою та повернення поштового конверту від адресата за закінченням терміну зберігання. Судом вживалися неодноразово всі можливі заходи для виклику потерпілого до суду, але його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суддя, вислухавши учасника процесу, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з реєстратора автомобіля потерпілого, дійшов висновку про наступне.

Так, положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України, порушення яких ставиться у провину водію ОСОБА_1 , що уразі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Для вирішення питання про притягнення особи до відповідальності за ст.124 КУпАП першочерговим є доведення належними та допустимим доказами причетності до дорожньо-транспортної пригоди та порушення інкримінованих правил дорожнього руху, які послугували причиною зіткнення. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додані протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №695371 від 09.05.2024, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано обстановку місця події та місце розташування транспортних засобів, письмові пояснення обох водіїв. Також потерпілим ОСОБА_2 , був наданий відеозапис з його відеорегістратора.

Проте наявні матеріли справи не містять достатніх доказів вчинення порушення правил дорожнього руху, яке поза розумним сумнівом перебуває у причино-наслідковому зв`язку із настанням зіткнення.

Судом було досліджено наданий потерпілим відеозапис з його відеорегистратору, на якому зафіксовано весь момент зіткнення автомобілів та події, які передували цьому. На даному відео можна побачити, як автомобіль Reform 0405032G номерний знак НОМЕР_2 білого кольору рухається по вулиці Київській по правій смузі руху з увімкненими синіми проблисковими маячками, випереджуючи автомобіль Ford Focus, та заздалегідь, ввімкнувши лівий поворот, з невеликою швидкістю, намагається переміститися до лівої смуги.

Під час переміщення автомобіля Reform 0405032G у крайню ліву смугу, водій автомобіля Ford Focus продовжує рух прямо, не надаючи автомобілю служби інкасації переваги у русі під час перестроювання та здійснює з ним зіткнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

Пунктом 3.1. ПДР України передбачено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Використання спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв на транспортних засобах врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 176 «Питання використання спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв на транспортних засобах»

Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 176 «Питання використання спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв на транспортних засобах» спеціальні звукові та світлові сигнальні пристрої синього кольору можуть установлюватися за наявності дозволу, виданого уповноваженим органом Міністерства внутрішніх справ з дотриманням установлених Міністерством внутрішніх справ вимог, виключно на транспортних засобах, які використовуються для пересування осіб, стосовно яких здійснюється державна охорона, на транспортних засобах, які використовуються Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, підрозділами безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах, Національною гвардією, податковою міліцією, Службою безпеки, Головним управлінням та підрозділами урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, воєнізованими формуваннями, установами виконання покарань та слідчими ізоляторами Державної кримінально-виконавчої служби, Національним антикорупційним бюро, Державним бюро розслідувань, Управлінням державної охорони, Державною прикордонною службою, Службою судової охорони, підрозділами Державної спеціальної служби транспорту, уповноваженими на проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт на об`єктах національної транспортної системи України, Державною службою з безпеки на транспорті, бригадами екстреної (швидкої) медичної допомоги, Оперативно-рятувальною службою цивільного захисту, атестованими аварійно-рятувальними службами, аварійними службами систем водо-, енерго-, газопостачання, пожежно-рятувальними підрозділами, службою інкасації та перевезення цінностей Національного банку та банків України, підрозділом відомчої охорони Національного банку для виконання оперативних завдань.

Як вбачається з розділу 3 Національного стандарту України ДСТУ 3849:2018 «Дорожній транспорт. Кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали оперативних, спеціалізованих та спеціальних транспортних засобів». Загальних положень, а саме п.3.2 передбачено, що до оперативних транспортних засобів, зокрема, належать транспортні засоби, які мають спеціальне обладнання та призначені для виконання оперативних завдань згідно з законом. Відповідно до п. 3.3.1 даного положення до оперативних транспортних засобів, які обладнанні світловими та звуковими сигнальними пристроями належить: служба інкасації та перевезення цінностей Національного банку та банків України.

Крім того, з наданого подорожнього листа АТ «Ощадбанк» від 09.05.2024 серії №280 425, вбачається, що автомобіль Reform 0405032G водій ОСОБА_1 , здійснював оперативне завдання 09.05.2024 в період з 08:50 год. по 16:50 год., тобто в період ДТП перебував на службовому завдані та мав право використати проблискові сині маячки.

Згідно п. 3.2. ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Також Правилами встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3Б ПДР України).

Отже системний аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що водій оперативного транспортного засобу, до якого належить і автомобіль служби інкасації, виконуючи невідкладне службове завдання, із ввімкненими проблисковими синіми маячками, може відступати від вимог розділів 10 ПДР та при перестроюванні мати перевагу в русі, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В ракурсі вказаних положень законодавства та дослідженого відеозапису з відео реєстратора, вбачається, що автомобіль служби інкасації під керуванням ОСОБА_1 , виконуючи службове завдання служби інкасації банку «Ощадбанк» рухався по вул. Київській з увімкненими проблисковими маячками синього кольору та, завчасно ввімкнувши лівий поворот, намагався здійснити повільне перестроювання у крайню ліву смугу руху, по якій позаду рухався автомобіль Ford Focus, водій якого мав можливість бачити проблискові сині маяки та ввімкнений покажчик лівого повороту служби інкасації, та замість прискорення водій автомобіля Ford Focus повинен був бути уважним та стежити за дорожньої обстановкою та дати дорогу транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком, виконуючи вимоги пункту 3.2. ПДР, проте проявив неуважність, оскільки в цей час розмовляв по телефону, що чути на відеозаписі, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів.

З огляду на це суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, які призвели до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення на підставі чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП.

Слід врахувати, що презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Отже наявні матеріали справи не можуть беззаперечно свідчити про порушення водієм транспортного засобу Reform 0405032G номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, які були в безпосередньо зв`язку із настанням ДТП.

За наведених обставин, приходжу до висновку, про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог пункту 10.3 Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу, що виходячи із системного аналізу та змісту ст.279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і тому не вправі робити висновки про винуватість інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в даній справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити, внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.В.Кузнецов