Провадження № 3/127/4417/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в регіональному сервісному центрі МВС №0546, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №298 від 15.05.2024 року підполковник ОСОБА_1 , будучи начальником відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись згідно зпп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік 2021 (після звільнення), в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу Країни про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до наказу №17 від 29.01.2021 ТВО військового комісара

ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 , призначену наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2021 №17 на посаду начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.01.2021.

Відповідно до наказу №170 від 20.09.2021 Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_4 , підполковника ОСОБА_3 надалі іменувати ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу №199 від 08.09.2023 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_5 , підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.09.2023.

Згідно з обов`язками ОСОБА_1 являється військовою посадовою особою, в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно з пп.«г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно- правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1)щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

2)декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

3)декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Згідно з цим Роз`ясненням днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Окрім цього, пунктом 2-2 Роз`яснення, визначені типи декларацій та строки їх подачі для осіб, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023, зокрема:

Особи, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 (включно) - подають:

1)декларацію за 2021 рік (щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» або кандидата на посаду за потреби та якщо відповідна декларація не подана раніше) до 31.01.2024;

2)щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2022 рік до 31.01.2024 (якщо така декларація не подана раніше);

3)декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 31.01.2024;

4)декларацію з позначкою «я припинив (ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2023 рік - до 31.03.2024.

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати декларацію (після звільнення) за 2023 рік до 23:59 год. 31.03.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 22.04.2024 об 11:52 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за минулий рік (декларація після звільнення) (https: //public, nazk.gov. ua/documents/904lbbOa-3 763-4 701-9ad0-3a7el19fa465).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

ОСОБА_1 , подавала наступні Е-декларації:

09.10.2023 при звільненні;

25.03.2024 щорічна за 2021;

25.03.2024 щорічна за 2022;

22.04.2024 виправлена;

22.04.2024 виправлена;

У зв`язку із заповненням ОСОБА_1 вище вказаних декларацій, тому їй відомий порядок подачі декларацій.

Згідно з наданою інформацією з ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_1 , були доведені вимоги фінансового контролю.

Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу цього правопорушення, юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання або несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти підполковник ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 22.04.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (після звільнення) чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознаки корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є: м. Вінниця оскільки обов`язок у ОСОБА_1 , виник перебуваючи на посаді у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 .)

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є: 22.04.2024 тобто дата фактичного подання декларації особи, яка виконує функції держави або місцевого самоврядування.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є: дата складання протоколу про адміністративні правопорушення, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності й свідчать про всі ознаки правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується:

-роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-документами наданими з ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-поясненнями ОСОБА_1 ;

- іншими документами в матеріалах справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №296 від 15.05.2024 року підполковник ОСОБА_1 , будучи начальником відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись згідно зпп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік 2021 (після звільнення), в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу Країни про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до наказу №17 від 29.01.2021 ТВО військового комісара

ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 , призначену наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2021 №17 на посаду начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.01.2021.

Відповідно до наказу №170 від 20.09.2021 Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_4 , підполковника ОСОБА_3 надалі іменувати ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу №199 від 08.09.2023 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_5 , підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.09.2023.

Згідно з обов`язками ОСОБА_1 являється військовою посадовою особою, в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно з пп.«г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно- правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

4)щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

5)декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

6)декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Окрім цього, пунктом 1-1 даного Роз`яснення, за загальним правилом потрібно до 31.01.2024 подати:

1)щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди;

2)декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

3)декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 25.03.2024 о 16:05 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2022рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/8691c0fa- c876-47f4-b304-8f075acldb0f).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

ОСОБА_1 , подавала наступні Е-декларації:

09.10.2023 при звільненні;

25.03.2024 щорічна за 2021;

25.03.2024 щорічна за 2022;

22.04.2024 виправлена;

22.04.2024 виправлена;

У зв`язку із заповненням ОСОБА_1 вище вказаних декларацій, тому їй відомий порядок подачі декларацій.

Згідно з наданою інформацією з ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_1 , були доведені вимоги фінансового контролю.

Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу цього правопорушення, юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання або несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти підполковник ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 25.03.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є м. Вінниця, оскільки обов`язок у ОСОБА_1 , виник перебуваючи на посаді у

ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 .)

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 25.03.2024, тобто дата фактичного подання декларації особи, яка виконує функції держави або місцевого самоврядування.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата складання протоколу про адміністративні правопорушення, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності й свідчать про всі ознаки правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується:

-роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-документами наданими з ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-пояснення ОСОБА_1 ;

-іншими документами в матеріалах справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №297 від 15.05.2024 року підполковник ОСОБА_1 , будучи начальником відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись згідно зпп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік 2021 (після звільнення), в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу Країни про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до наказу №17 від 29.01.2021 ТВО військового комісара

ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , майора ОСОБА_3 , призначену наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2021 №17 на посаду начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.01.2021.

Відповідно до наказу №170 від 20.09.2021 Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_4 , підполковника ОСОБА_3 надалі іменувати ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу №199 від 08.09.2023 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_5 , підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.09.2023.

Згідно з обов`язками ОСОБА_1 являється військовою посадовою особою, в силу підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно з пп.«г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.

В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 , є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно- правових актів.

З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. 3 розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.

Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.

НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:

1)щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

2)декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

3)декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.

Окрім цього, пунктом 1-1 даного Роз`яснення, за загальним правилом потрібно до 31.01.2024 подати:

1)щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди;

2)декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

3)декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

Тобто, у ОСОБА_1 , виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 , лише 25.03.2024 о 16:05 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи за 2022 рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/8691c0fa-c876-47f-b304-8f075ac1db0f).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

ОСОБА_1 , подавала наступні Е-декларації:

09.10.2023 при звільненні;

25.03.2024 щорічна за 2021;

25.03.2024 щорічна за 2022;

22.04.2024 виправлена;

о 22.04.2024 виправлена;

У зв`язку із заповненням ОСОБА_1 вище вказаних декларацій, їй відомий порядок подачі декларацій.

Згідно з наданою інформацією з ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_1 були доведені вимоги фінансового контролю.

Необхідно зауважити, що наявність чи відсутність умислу для ознак складу цього правопорушення, юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність суб`єкта декларування безпосередньо за неподання ібо несвоєчасне подання декларації, незалежно від наявності такого умислу.

Таким чином, враховуючи вищевикладені факти підполковник ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 25.03.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявити у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАІІ адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є м. Вінниця, оскільки обов`язок у ОСОБА_1 , виник перебуваючи на посаді у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 )

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 25.03.2024 тобто дата фактичного подання декларації особи, яка виконує функції держави або місцевого самоврядування.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата складання протоколу про адміністративні правопорушення, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності й свідчать про всі ознаки правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується:

-роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-документами наданими з ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-пояснення ОСОБА_1 ;

-іншими документами в матеріалах справи.

Керуючись ст. 36 КУпАП справи №127/17171/24 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, №127/17175/24 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та №127/17178/24 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_6 об`єднані в одне провадження з присвоєнням справі №127/17171/24.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала.

В судовому засіданні прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону підтримав протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_1 , просив суд накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП і накладення на неї штрафу в розмірі 850 грн.

Враховуючи вищевикладені факти підполковник ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 22.04.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, враховуючи вищевикладені факти підполковник ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 25.03.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, враховуючи вищевикладені факти підполковник ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 27 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 25.03.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт правопорушення підтверджується:

-роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

-документами наданими з ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-пояснення ОСОБА_1 ;

-іншими документами в матеріалах справи.

Відповідно до абзацу другого ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявити у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАІІ адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в регіональному сервісному центрі МВС №0546, місце проживання : АДРЕСА_1 , визнати винною у порушенні ч.1 ст. 172-6 КУпАП на накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в регіональному сервісному центрі МВС №0546, місце проживання : АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя