Провадження №: 3/336/6065/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

16 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця старшого техніка 1 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

26 вересня 2024 року командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 подав до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті адміністративний матеріал, складений стосовно ОСОБА_1 .

З протоколу № 4712/68-1 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, який складено 19 вересня 2024 року в АДРЕСА_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3 слідує, що 18 вересня 2024 року о 21 год. 40 хв. старший сержант ОСОБА_1 в с. Жовта Круча Запорізького району, Запорізької області, керуючи транспортним засобом Ford Courier ( НОМЕР_3 ) під час виконання службових обов`язків був виявлений з ознаками стану алкогольного сп`яніння, нарядом патрульної поліції. Ознаками стану алкогольного сп`яніння були: характерний запах з ротової порожнини алкогольних напоїв, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці відсутня увага. На місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд старшого сержанта ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Alcotest 6820 № ARHK-0075. За результатами перевірки встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком. Таким чином, старший сержант ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В протоколі свідків правопорушення не зазначено.

Як докази вини ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП до протоколу додані: копія військового квитка, службова характеристика, копія акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копія роздруківки з технічного засобу Alcotest 6820 № ARHK-0075, копія електронного протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що в протоколі про дубльовані обставини з іншого протоколу складеного щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказав, що особа не може двічі нести відповідальність, оскільки в обох протоколах викладені одні і ті ж обставини та одні і ті ж докази.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступного висновку.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема частина 1 встановлює відповідальність за вчинення, по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за частиною 3 наведеної статті настає за умови вчинення вищевказаних дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Так, частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачено, крім іншого, і притягнення до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у стані наркотичного сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері військової дисципліни.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у проходженні військової служби та виконанні обов`язків військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці визнаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За загальним правилом суб`єктом військового адміністративного та військового дисциплінарного деліктів, до яких відносяться й адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особа, яка перебуває на військовій службі.

Викладена в протоколі фабула правопорушення не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Співставляючи обставини, викладені у протоколі № 4712/68-1 від 19 вересня 2024 року з обставинами у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд встановив, що інкримінована ОСОБА_1 подія в контексті притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) означені, як вчинені в один день з незначною різницею в часі (3 хвилини). При цьому, до обох протоколів додані одні й ті ж докази.

Визнання ОСОБА_1 вини у зазначеному правопорушенні під час складання протоколу суд не бере до уваги, оскільки факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не звільняє особу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення особи до відповідальності і відповідно не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

В матеріалах справі відсутні докази, що саме у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 виконував службові обов`язки. В матеріалах справи не вказані свідки події та не надано відеозапис з місця події.

Отже, відомості, вказані у даному протоколі стосовно ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів не засвідчують, що саме цього дня і цього часу особа проходила військову службу. Натомість доведеність даної обставини має вирішальне значення в контексті ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За правилами частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття провадження виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 1, 7, 9, 172-20 ч. 3, 245, 247, 251, 252, 266-1, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Л.В. Петренко

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік