справа № 361/7633/24
провадження № 3/361/3827/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2024 серії ААД № 286239, 25.07.2024 о 10-50 годині в м. Бровари, вул. С. Москаленка, 49, водій автомобіля NISSAN NOTE д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , під час паркування автомобіля, не вжив заходів, щодо не допущення його самовільного руху, не поставив на стоянкове гальмо, в наслідок чого, автомобіль здійснив самовільний рух, та здійснив наїзд на автомобіль HYUNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив скоєння ним зазначеного адміністративного правопорушення та зазначив, що він не має жодного відношення до наїзду на припаркований автомобіль HYUNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_2 . Пояснив, що автомобіль HYUNDAI ELANTRA був припаркований так, що повністю заблоковував йому можливість виїзду, а його машина простояла у заблокованому стані понад добу, машини одна з одною не стикалися. Після отримання дзвінка від страхової компанії він вийшов до машини і побачив поліцейських біля автомобіля, при цьому бампер його автомобіля стикається з дверцятами автомобіля HYUNDAI ELANTRA. Поліцейські без його участі вже почали оформлювати ДТП, при цьому версія, про те, що водій HYUNDAI ELANTRA міг занадто приблизитися та зачепити його авто не розглядалася, при цьому пошкодження на автомобілях були відсутні. Водій автомобіля HYUNDAI ELANTRA вписувала фразу про матеріальну шкоду під диктовку поліцейських. Тому ОСОБА_1 вважає, що водій автомобіля HYUNDAI ELANTRA порушила, щонайменше п.п. 1.4, 1.5 15.10 (д) ПДР України, також вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі та являються лише припущеннями поліцейських. На підтвердження своїх заперечень надав суду для долучення до матеріалів справи роздруківки фотографій з місця події.

З метою всебічного розгляду справи та перевірки доводів ОСОБА_1 в судове засідання викликалася власник автомобіля HYUNDAI ELANTRA ОСОБА_2 , яка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 15.12 ПДР, суть вказаного пункту ПДР полягає в тому, що водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Додані до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні докази, а саме : протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 286239 від 25.07.2024 (а.с.3), в якому потерпіла особа не зазначена; схемою місця ДТП, яка сталася 25.04.2024, яка містить підпис лише одного учасника пригоди ОСОБА_2 та не містить відомостей, до якого саме протоколу про адміністративне правопорушення ця схема додається (а.с.4); письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_1 (а.с.6) - не доводять беззаперечно та «поза розумним сумнівом» факт порушення ОСОБА_1 п. 15.12 Правил дорожнього руху, не являються належними, беззаперечними та достатніми доказами підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин, оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247, 251-252, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя Н. С. Сіренко