П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №135444 від 23.09.2024, що надійшли із УПП в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №135444 від 23.09.2024, вбачається, що 23.09.2024 18:10:00, м. Ужгород, вулиця Капушанська 92, водій автомобіля Renault Sandero ДНЗ НОМЕР_1 ОСОБА_3 виконуючи поворот ліворуч, не дала дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку пряно, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Patrol ДНЗ НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає. Чим водій порушив п. 16.13 ПДР - Порушення водієм нерейкового ТЗ при повороті ліворуч і розвороті; п. 2.3.б. ПДР Поруш. стеження за дор. обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, техн.. відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні 31.10.2024, у якості свідка допитано ОСОБА_4 , яка повідомила, що у вказаний у протоколі час та дату їхала із чоловіком в м. Ужгород, на перехресті вулиць Капушанська та Грушевського на зелене світло світлофора. Чоловік виїхав на перехрестя та в`їхав у машину яка повертала на перехресті. Приїхали поліцейські і склали матеріали. Писали пояснення на місці.

У судовому засіданні 31.10.2024 було допитано у якості свідка, поліцейського який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 , поліцейського 2 взвод 1 роти бат. Управління патрульної поліції в Закарпатській області сержанта поліції, який повідомив, що відбулось ДТП, отримали виклик, прибули на місце події. При дослідженні відеозапису з камер спостереження встановили, що водій винуватець їхав за машиною, яка повертала на перехресті. З початку повернула інша машина попереду, після цієї машини водій Renault Sandero виїхала на смугу руху, назустріч рухався автомобіль Nissan Patrol, який вже був на перехресті на момент початку руху автомобіля Renault Sandero, тому порушення правил дорожнього руху було наявне у водія Renault Sandero. ОСОБА_5 повідомив, що протокол та пояснення підписала дружина водія ОСОБА_2 , оскільки потерпілий повідомив, що не має підстав сумніватися в діях дружини, він нервував, тому підписала жінка.

Пояснив, що поліцейський не перевіряє водія чому йому видали посвідчення на праавіо керування транспортним засобом, у потерпілого було наявне таке. При цьому він не може направити водія на медичний огляд, окрім як з метою виявлення стану наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Оскільки у учасників події жодні ознаки сп`яніння були відсутні, такий огляд не проводився.

ОСОБА_1 , у судовому засіданні 31.10.2024 пояснила, що 23.09.2024 вона поверталася додому проїжджаючи по вул. Капушанська, на перехресті Капушанська, 92 з вул. Грушевського, час ДТП 18.10, їхала на зелене світло, увімкнула показчик повороту, почала рухатися. Так як був величезний трафік машин вона не могла рухатися, при всьому тому, що при її маневрі водій «Ніссан» її просто прижав в бокову частину автомобіля. Вона намагалася вивернути вліво, але їй не вдалося.

Зазначила, що вона почала маневр, коли побачила «Нісан» притормозила, але при великому трафіку машин в неї не було можливості уникнути зіткнення з автомобілем Нісан. Натомість, зазначила, що саме водій ОСОБА_6 міг запобігти зіткненню автомобілів, та їй здається що у водія ОСОБА_6 наявне захворювання ОСОБА_7 . При цьому зазначила, що під час складання матеріалів ДТП вона вказала на цю обставину поліцейським, що прибули на місце ДТП, однак огляд водія не було проведено.

Через канцелярію суду було подано клопотання про витребування доказів. Зокрема про витребування у медичному закладі КНП «Ужгородський МЦПМСД» інформацію про наявність у ОСОБА_2 захворювань, за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, чи наявні в нього захворювання дозволяють йому здійснювати керування транспортними засобами, та чи призначалися йому медичні препарати під час прийому яких заборонено керування транспортним засобом. Вказане клопотання не було підписане ініціатором звернення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні 31.10.2024 пояснив, що рухався по своїй смузі руху на зелений колір світлофора, жодних порушень ПДР не допускав. Йому на зустріч виїхав автомобіль Renault Sandero, з яким він допустив зіткнення. Вважає твердження ОСОБА_1 про відсутність можливості керування ним транспортним засобом необґрунтованими, оскільки має посвідчення водія встановленого зразку.

01.11.2024 для приєднання до матеріалів справи із Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП надійшла інформація на цифровому DVD-R диску щодо події, яка мала місце 23.09.2024 за участі гр. ОСОБА_1 (матеріали адміністративної справи за ст. 124 КУпАП були надіслані УПП за вих. № 29586 від 30.09.2024).

У судовому засіданні досліджено відеозапис. Зі змісту відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_8 рухається прямо через перехрестя, в момент коли він майже перетнув його, на перехрестя виїжджає автомобіль Renault Sandero під керуванням ОСОБА_1 . Також зі змісту відео вбачається, що ОСОБА_1 увімкнула лівий покажчик повороту та мала намір повернути на ліво.

У судовому засіданні потерпілий зазначив, що не вважає себе винним у ДТП, оскільки він їхав по головній дорозі прямо.

У судовому засіданні, після дослідження відеозапису, ОСОБА_1 частково визнала свою вину в тому що відбулася ДТП. Зазначила, що об`єктивно при даній дорожній обстановці у неї не було можливості уникнути зіткнення. Визнала при цьому що вона мала пропустити транспортний засіб, що рухався їй назустріч. Однак ОСОБА_1 вказала на те, що як вона вважає саме наявність у водія Ніссан на її думку захворювання, його стан здоров`я стало перешкодою тому, що він не зреагував вчасно на дорожню обстановку, маючи змогу запобігти зіткненню.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 , складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, огляду на наступне:

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 16.13 ПДР передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються перехрещуваною дорогою, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13 , світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п. 2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Вказаних вимог ОСОБА_1 не дотрималася, що призвело до ДТП.

Зі змісту відео з камер спостереження, на дослідженні яких наполягала учасники провадження, вбачається, що автомобіль під керуванням водія Nissan Patrol рухається прямо через перехрестя, в момент коли він майже перетнув його, на перехрестя виїжджає автомобіль Renault Sandero під керуванням ОСОБА_1 . Також зі змісту відео вбачається, що ОСОБА_1 увімкнула лівий покажчик повороту та мала намір повернути на ліво.

Разом із тим, саме ОСОБА_1 , при намірі повернути на ліво, згідно правил ПДР була зобов`язана пропустити автомобіль потерпілого, оскільки такий мав перевагу у русі, а вже після цього завершити свій маневр. Поряд з цим, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження, саме зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля Nissan Patrol, ближче на початку перехрестя зі сторони руху автомобіля Renault Sandero.

Вказане свідчить про те, що саме недотримання водієм автомобілю Renault Sandero ПДР, потягло за собою як наслідок настання ДТП.

Варто зазначити, що у судовому засіданні після дослідження відеозапису, ОСОБА_1 зазначила що визнає недотримання нею правил дорожнього руху. Однак пояснила це тим, що на час вчинення правопорушення, а це час пік, коли підвищена жвавість транспортних засобів, тому через велику кількість авто вона не мала змоги уникнути ДТП. Натомість на переконання ОСОБА_1 , саме у потерпілого була така можливість.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, то суд вважає за необхідне вказати на те, що вказане клопотання не підписано ініціатором звернення, відповідно ідентифікувати особу що звернулася до суду із клопотанням не є можливим.

Окрім того, щодо твердження ОСОБА_1 , про те що на місці працівниками поліції, не дивлячись на її прохання, не було проведено огляд водія Ніссан, хоча на її погляд у нього наявне захворювання Паркінсона то суд зазначає наступне.

Згідно чинного законодавства поліцейський згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МОЗ та МВС 09.11.2015 № 1452/735) передбачає, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Або ж відповідно до Порядоку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, направляє водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Проведення поліцейськими іншого виду оглядів водіїв чи їх направлення на будь який інший медичний огляд виходить за межі їх компетенції.

Окрім того, у межах розгляду даної справи судом не встановлюються обставини наявності чи відсутності у потерпілої сторони будь якого захворювання та до компетенції суду не входить встановлення обставин щодо його придатності керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому варто зазначити, що згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2015 р. № 905), п.16, посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 24.5 ПДР України передбачено, що навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Згідно із ст.15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 визначено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 отримав посвідчення водія відповідної категорії. Вказані обставини не заперечувались учасниками провадження, а допитаний в судовому засіданні працівник поліції, який оформлював адміністративні матеріали зазначив про проведення перевірки наявності посвідчень водія у всіх учасників ДТП, в тому числі і у ОСОБА_2 ..

Крім цього, у даній справі судом встановлюються обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, саме водієм ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Так, суд досліджує докази, обставини що призвели до ДТП, з метою встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Та відповідно, в межах розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №135444 від 23.09.2024, судом досліджуються відповідні докази.

Поряд з цим, відносно водія ОСОБА_2 патрульними поліцейськими не було складено протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Таким чином, оцінивши в сукупності, встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевикладених обставин, повністю стверджена зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №135444 від 23.09.2024, схемою місця ДТП що додана до нього; письмовими та усними (у судовому засіданні) поясненнями ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні усними поясненнями свідків ОСОБА_4 та поліцейського ОСОБА_5 , дослідженим у судовому засіданні відеозаписом із камер спостереження із місця події.

Факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчинених правопорушень, які відносяться до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Окрім цього, суд враховує конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 , правопорушень, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, ступінь вини у вчиненому, та вважає за необхідне застосувати відносно неї стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення передбачене ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 2 ст. 36, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош