ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/58/24 Справа № 708/1353/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Акулов Є. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Охріменка В.Б. та правопорушника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 22.12.2023 р., якою ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Світ-

ловодськ Кіровоградської обл., грома-

дянина України, має повну вищу осві-

ту, одруженого, має на утриманні 4

неповнолітніх дітей, учасник бойових

дій, працює ПП «Технопрактик», во-

дій, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,8 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 5.10.2023 р. о 22:38 год. в м. Чигирин по вул. І. Виговського Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е230, р/номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ або в медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінпра-вопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Також, окремо, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження, яке обґрунтовує тим, що справа розглянута судом за його відсутності. За місцем його проживання та на його телефон повідомлення від суду не надходили, про існування оскаржуваного рішення дізнався лише 2.01.2024 р., 5.01.2024 р. захисник ознайомився з матеріалами справи про адмінправопорушення та подав апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постановою Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 19.10.2023 р. матеріали справи про адмінправопорушення за протоколом ДПР 18 № 493868 від 5.10.2023 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто до ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. для належного оформлення. Інспектором СРПП ВДП № 2 Котляровим А.О. в час затримання водія ОСОБА_1 протокол складено не було, про що свідчить відеозапис в матеріалах справи.

Протокол складено лише 15.11.2023 р., без його участі, що свідчить про те, що копію протоколу йому не надано, відсутні відомості про роз`яснення прав та обов`язків, відсутність можливості надати пояснення чи зауваження на протокол.

Наголошує, що суд першої інстанції не взяв до уваги факт того, на підставі чого було взагалі зупинено його автомобіль, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, вмотивованих причин для зупинки транспортного засобу у поліції не було. Через протиправну зупинку автомобіля виник словесний конфлікт, в ході якого працівники поліції раптом припустили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано їхати в медзаклад для огляду, однак він відмовився, оскільки не перебував в стані сп`яніння. Підкреслює, що проходження огляду в медзакладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медогляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні на медогляд має бути вказаний конкретний заклад охорони здоров`я, дані про водія якого направляють, точний час видачі направлення, тощо, і в разі якщо водій отримав направлення та відмовився від проходження огляду, тільки тоді поліцейський має право складати протокол.

Вважає, що йому не було вручене письмове направлення, а тому відсутні правові підстави для його притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки судовим рішенням його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу, який було складено всупереч вимог закону, просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, захисника Охріменка В.Б. та правопорушника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), які просили поновити строк на апеляційне оскарження, підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, витребувані матеріали з ВПД № 2 м. Чигирина, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Справу суд розглянув без участі ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять формальні дані про направлення ОСОБА_1 копії судового рішення 22.12. 2023 р. (а. пр. 26), однак відомості про отримання рішення відсутні. 4.01.2024 р. захисник ознайомився з матеріалами справи (а. пр. 29) та 9.01.2023 р. ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на оскарження (а. пр. 34), тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254- 256 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що 5.10.2023 р. о 22:38 год. в Черкаській обл. в м. Чигирин по вул. І. Виговського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е230, р/номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом першої інстанції.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відеозапису скоєного ОСОБА_1 правопорушення не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ДПР 18 № 493876 від 15.11.2023 р., відеозаписом ( а. пр. 18).

При оцінці наданого поліцейськими відеозапису, суд звертає увагу на те, що на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння - порушена координація рухів, порушення мови. На записі зафіксовано, як поліцейський не менше 10 разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки ТЗ, так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 погоджувався на огляд, але наполягав їхати на огляд не в автомобілі поліцейських, а на своєму автомобілі. Поліцейський тричі роз`яснював ОСОБА_1 , що він відсторонений від керування транспортним засобом, зафіксовано категоричну і однозначну відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу про адмінправопорушення, відмову давати пояснення. Водій з працівниками поліції поводив себе зухвало, провокативно, перешкоджав встановленню істини та намагався уникнути відповідальності. Також, на відеозапису зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що він випив баночку пива, багато не пив, в нього лише три дні вихідних і вони їдуть на озеро купатися. Суд встановив факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим останній допустив порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Стосовно доводів апеляції про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд до медичної установи, яке складається після відмови водія проходити огляд на місці зупинки, апеляційний суд вважає їх безпідставними, тому що такі дії не передбачені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій відмовляється від проходження будь-якого огляду, не виконує вимоги поліцейських та ПДР України, але якщо водію вручити таке направлення, то він одразу змінить свою протиправну поведінку з такими доводами апеляційний суд не може погодитися, тому що вони не ґрунтуються на вимогах закону та здорового глузду.

Стосовно доводів апеляції про те, що в матеріалах провадження відсутні докази його перебування в стані сп`яніння, то апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння.

Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин докази перебування в стані сп`яніння для правильного розгляду справи не потрібні, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не допускав порушення п. 2.5 ПДР України, в його діях відсутній склад правопорушення є необґрунтованими.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що постановою Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 19.10.2023 р. матеріали справи про адмінправопорушення за протоколом ДПР 18 № 493868 від 5.10.2023 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП були повернуті до ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. для належного оформлення, апеляційний суд зазначає наступне.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги апеляційної суд витребував з ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. адмінматеріал відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить 21 аркуш.

Дослідивши в судовому засідання витребувані матеріали, а саме протокол про адмінправопорушення серії ДПР 18 № 493868 від 5.10.2023 р. складений інспектором СРПП ВПО м. Черкаси РУП ГУНП в Черкаській обл. Котляровим А.О. відносно водія ОСОБА_3 , апеляційний суд встановив, що на а. пр. 1 витребуваного матеріалу перебуває протокол про адмінправопорушення, згідно якого 5.10.2023 р. о 22:38 год. в м. Чигирин по вул. І. Виговського водій керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е230, р/номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівник поліції в протоколі вказав прізвище правопорушника саме ОСОБА_3 . Ознайомлюватися з протоколом про адмінправопорушення, підписувати протокол, отримувати копію протоколу водій відмовився, що засвідчено відповідними записами в протоколі та підписами поліцейським. По факту відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейський склав рапорт. Також, поліцейський склав направлення водія ОСОБА_3 до КНП ЧОНД на огляд на стан сп`яніння.

Постановою Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 19.10.2023 р. (витребувані мат., а. пр. 8) протокол ДПР 18 № 493868 від 5.10.2023 р. повернутий до ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. для належного оформлення.

В ході доопрацювання інспектор встановив, що поліцейськими 5.10.2023 р. о 22:38 год. був зупинений водій ОСОБА_3 , на нього складено матеріали про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та який 11.04.2019 р. отримав паспорт у Світловодському відділі УДМС Кіровоградської обл., змінив прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », при цьому не повідомив поліцейському достовірних анкетних даних, ввів поліцейського в оману.

Встановивши зазначений факт, працівники поліції 30.10.2023 р. та 7.11.2023 р. поштою направили на домашню адресу ОСОБА_1 повідомлення про необхідність його явки до ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. для складання протоколу про адмінправопорушення, які ОСОБА_1 ( він же ОСОБА_3 ) проігнорував, а тому інспектор поліції склав новий протокол про адмінправопорушення серії ДПР18 № 493876 від 15.11.2023 р. та копію протоколу ОСОБА_1 не направив, тому що це не передбачено чинним КУпАП, але матеріали справи про адмінправопорушення були направлені до суду.

Апеляційний суд не встановив в діях працівників поліції порушення вимог ст. 254 КУпАП та які вжили всі дії для належного повідомлення ОСОБА_1 .

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що кореспонденція направлялася на невірну адресу, протокол складено з порушеннями, то апеляційний суд виходить з того, що під час провадження сам ОСОБА_1 не повідомив відповідні органи про неодноразову зміну місця проживання та прізвища. Суд першої інстанції також позбавлений реальних можливостей встановлювати місце проживання осіб. Всі поштові відправлення повернулися суду першої та апеляційної інстанції і це стало наслідком винних дій ОСОБА_1 через неповідомлення про дійсні (актуальні) анкетні дані. Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та його захиснику була надана можливість в повному обсязі та в якому вони вважали за необхідне, переглянути всі обставини справи, надати суду свої доводи та докази на їх підтвердження. Таким чином, під час апеляційного перегляду були усунуті недоліки, які не є істотними та не впливають на суть судового рішення.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини апеляційний суд визнає як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки проходження такого огляду є обов`язком водія.

Крім того, зазначені в апеляційній скарзі недоліки матеріалів справи ніяким чином не впливають на розгляд справи та не можуть бути підставою для визнання неналежними та недопустимими доказами відеозаписів, не можуть впливати в будь-який спосіб на судові рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було.

Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 22.12.2023 р.

Постанову Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 22.12.2023 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.