Справа № 496/3253/24
Провадження № 3/496/2059/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., за участю секретаря Стрілець Ж.М., захисника Давидова В.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , водія,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2024 року о 08:06 год., ОСОБА_1 на 452 км автодороги М05 Київ-Одеса, Одеського району Одеської області, керував автомобілем DAF XF 480 FT, р.н. НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом WELTON, р.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проведений у встановленому законодавством порядку, під відеозапис, за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM 0414, згідно з результатами тесту №1338 вміст алкоголю становив 0,47‰.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, але від нього надійшло письмове пояснення, в якому останній зазначає, що відносно нього вказана справа була сфабрикована, оскільки поліцейські незаконно, безпідставно зупинили його, у зв`язку з тим, що надійшло орієнтування на водія транспортного засобу, схожого за державними номерними знаками з його автомобілем, який, перебуваючи на автозаправній станції, вживав алкогольні напої. Поліцейські вчинили незаконні дії відносно нього, а саме: не назвали ознаки сп`яніння; фактично змусили пройти огляд на стан сп`яніння, цитуючи «для чистоти експерименту», що свідчить про упереджене ставлення; порушили порядок та процедуру огляду; прилад, яким проведено огляд був не справний, оскільки постійно видавав якісь помилки, на чеку драгера була позначка «сигнал не знайдено»; не проводився пробний забір повітря приладом з метою перевірки відсутності алкоголю в трубочці; не роз`яснено право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, зазначив, що в матеріалах справи міститься направлення до закладу охорони здоров`я, в якому зазначено, що він начебто відмовився від процедури проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що поліцейський безпідставно зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 нібито у зв`язку з наявним орієнтуванням на те, що водій схожого за номерними знаками автомобіля вживав алкогольні напої і тому до поліції надійшла скарга на такого водія, однак поліцейським не було надано жодних доказів вказаних доводів. Відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним описом підстави запинки, визначеної у цій статті; порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не було повідомлено про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких можна стверджувати про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння; час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на чеку драгеру (08 год. 13 хв. 25 сек.) не співпадає з часом проходження огляду в наявному в матеріалах справи відеозаписі (08 год. 13 хв. 03 сек.), також різниться час керування транспортним засобом, час направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що дає підстави вважати відеозапис недостовірним доказом; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено, що прилад, яким проведено огляд, був не справний, оскільки постійно видавав якісь помилки, у чеку драгера була позначка «сигнал не знайдено»; не проводився пробний забір повітря приладом з метою перевірки відсутності алкоголю в трубочці; не роз`яснено право проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі; сфальсифіковано направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, однак відеозапис, який перебуває в матеріалах справи, не містить відповідного підтвердження. Докази, які містяться в матеріалах справи, в своїй сукупності не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 907597 від 21.04.2024, доведена. Враховуючи викладене, захисник просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (далі - Порядок).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, на місці зупинки пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 7510ARLM 0414, згідно з результатами тесту №1338 вміст алкоголю становив 0,47‰.

Посилання захисника на безпідставність зупинки суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2, 3 ч. 1, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. №1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 КУпАП поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.

Згідно з п. 5 та 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Більше того, згідно п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про національну поліцію та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з дотриманням вимог "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства встановлено не було, тому доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо незаконності зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувались 21.04.2024 за участю ОСОБА_1 .

Позиція ОСОБА_1 та його захисника адвоката Давидова В.О. щодо порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються на вагомих доказах, які б містились в матеріалах справи. З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер. При цьому, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою. Саме на відеозаписі зафіксовано, що після проходження тесту ОСОБА_1 говорить працівникам поліції «порішати», що викликає у суду критичне ставлення до вказаного.

Суд звертає увагу, що в подальшому ОСОБА_1 був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом.

Також, з переглянутого судом відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) суду не надано. Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано подію правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення , як, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно п.п. 1) п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. за №1026, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 11.01.2019 р. за №28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з мето ю попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пункт 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. за №1026, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 11.01.2019 р. за №28/32999, чітко передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що відеозапис триває безперервно протягом двох годин, при цьому не переривається, що, у свою чергу, вказує на його належність та достовірність як доказу у справі.

Щодо незгоди ОСОБА_1 із проведеним тестом та його результатом, суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 мав право на медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі від місця зупинки транспортного засобу. Однак, як випливає з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від такого проходження (у найближчому медичному закладі), що, у свою чергу, прямо свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більше того, у графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №907597, де особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право вказати свої пояснення, ОСОБА_1 не зазначив про свою незгоду із результатами проведеного тесту, натомість вказав «відмовляюсь», що свідчить про відмову від надання саме пояснень, але не свідчить про незгоду останнього із результатами проведеного тесту.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 907597 від 21.04.2024 року, яким за фіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; результатами тесту приладу Alcotest 7510 ARLM 0414, згідно з результатами тесту №1338 вміст алкоголю становить 0,47‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано, що у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та проведено тест технічним приладом Alcotest 7510 ARLM 0414, результат позитивний: 0,47‰; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу КНП «ООМЦПЗ» ООР від 21.04.2024 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі; оглянутим відеозаписом, на якому зафіксована подія викладеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з положенням ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується зібраними доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 252, 247, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина