КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/5093/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №758/10201/24

01 листопада2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Федорова Дмитра Сергійовича на постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Подільського районного суду м. Києвавід 27 вересня 2024 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 03 жовтня 2024 року адвокат ОСОБА_2 - Федоров Дмитро Сергійович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року та закрити провадження на підставі ст.247 КУпАП.

В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції невмотивована.

Зазначає, що протокол серії ААД№824925 від 16 липня 2024 року складений за ст.124 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки в ньому поєднано два склади адміністративних правопорушень - за ч.1 ст.130 КУпАП і порушення п.2.9 а ПДР України та ст. 124 КУпАП і порушення п.2:35, 13.1 ПДР України.

Крім того, зазначає, що з письмових пояснень ОСОБА_3 , та з пояснень на відеозаписі, вбачається, що ОСОБА_3 не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив вимоги п.10.1, 10.3 ПДР України, що лежить у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ст.124 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_2 працівниками поліції не було роз`яснено його права.

Зазначає, що з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», проте працівник поліції не запропонував йому пройти огляд у медичній установі.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 - Федоров Дмитро Сергійович та ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав, викладених у ній, просили апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав постанову першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №827223 16 липня 2024 року, о 22 годині 10 хвилин, в м. Києві, вул. Набережно-Рибальська (навпроти вул. Електриків, 29/7) водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими у водія ОСОБА_2 ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, проводився на місці у визначеному законом порядку, зі згоди водія ОСОБА_2 , за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 7510» (прилад ARLM-0284). Тест №854 - позитивний, кількісний показник результату аналізу склав 1.29‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №824925 16 липня 2024 року, о 22 годині 10 хвилин, в м. Києві, вул. Набережно-Рибальська (навпроти вул. Електриків, 29/7) водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, у результаті здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_2 та «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_3 , які рухались попереду. Унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а, 2.3б, 13.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, у результаті здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_2 та «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_3 , які рухались попереду, що перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_2 п. 2.9а, 2.3б, 13.1 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Дослідивши вказані докази у їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 працівниками поліції не було роз`яснено його права, апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі зазначено, ОСОБА_2 роз`яснено положеня ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, також в протоколі міститься підпис самого ОСОБА_2 .

Отже, даний довід спростовується особистим підписом ОСОБА_2 в протоколі, яким він підтвердив, що його ознайомлено з протоколом де вказано, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 130 КУпАП. Заперечень, щодо складеного протоколу останнім не зазначено.

Крім того, даний довід спростовується відеозаписом долученим до матеріалів справи відеофайл 827223 2 відрізок часу 0:01:06 та відеофайл 827223 3 відрізок часу 0:47:01, на яких працівник поліції роз`яснює права всім учасникам дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо посилань адвоката ОСОБА_2 - Федорова Дмитра Сергійовича про те, що протокол серії ААД№824925 від 16 липня 2024 року складений за ст.124 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки в ньому поєднано два склади адміністративних правопорушень - за ч.1 ст.130 КУпАП і порушення п.2.9 а ПДР України та ст. 124 КУпАП і порушення п.2:35, 13.1 ПДР України, апеляційний суд відхиляє, враховуючи ту обставину, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП зазначено порушення 2.3б, 13.1 ПДР, яких ОСОБА_2 не дотримався, зазначення п.2.9а ПДР у вказаному протоколі ніяким чином не спростовує наявність вини у ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо доводів апелянта про те, що з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», проте працівник поліції не запропонував йому пройти огляд у медичній установі, спростовуються оглянутими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які містяться в матеріалах справи, відповідно до яких ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», і незгоди з результатом не висловлював.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну оцінку зазначеним діям ОСОБА_2 та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_2 та його захисника з приводу відсутності в його діях ознак правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів у справі про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Федорова Дмитра Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: