Справа №452/3122/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.122-2, ст.124 та ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
20 серпня 2024 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшли для розгляду протоколи про адміністративні правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ст.124 та ч.2 ст.130 КУпАП, яким після автоматичного розподілу було присвоєно номери справ №452/3121/24 (провадження №3/452/1506/2024), №452/3122/24 (провадження №3/452/1507/2024) та №452/3123/24 (провадження №3/452/1508/2024) відповідно, та які 21 серпня 2024 року було об`єднано в одне провадження під №452/3122/24 (провадження №3/452/1507/2024).
Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення та матеріалів справи судом встановлено наступне.
Разом з тим, 15 серпня 2024 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi A4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , біля буд.15 по вул. Коперніка у м. Самборі Львівської області не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, чим порушив п.2.4 та 8.9 (б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), при цьому на перехресті вулиць Коперніка та Филипчака у м. Самборі Львівської області, рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, чим порушив п.16.11 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Крім того, 15 серпня 2024 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 , біля буд.15 по вул. Коперніка у м. Самборі Львівської області, будучи позбавленим права керування транспортним засобом,повторно протягом року керував автомобілем марки «Audi A4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого на підставі акту медичного огляду
особи №440 від 16 серпня 2024 року, та за результатами якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,83 проміле,чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.
Розгляд справи вперше було призначено на 28 серпня 2024 року об 11 год. 30 хв. та в подальшому декілька раз було відкладено, зокрема для виклику та допиту свідків, останній раз на 14 листопада 2024 року о 15 год. 00 хв..
Потерпіла ОСОБА_3 у всі судові засідання, у тому числі в судове засідання, призначене на 14 листопада 2024 року, не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки у виді SMS-повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, яке вона отримала, зокрема, 12 листопада 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення адресату у додатку «Viber», про причини своєї неявки не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В усі судові засідання, у тому числі в судове засідання, призначене на 14 листопада 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення кожного разу був повідомлений належним чином, а саме, шляхом направлення судової повістки у виді SMS-повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, яке він, зокрема, отримав 12 листопада 2024 року, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення адресату у додатку «Viber», про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань з процесуальних питань до суду не надав.
Враховуюче наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
Разом з тим, розгляд справи проведено за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Дашинича І.Б., який прохав розглянути справу за його участі і за відсутності ОСОБА_1 , та який в судове засідання, призначене на 14 листопада 2024 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме, шляхом направлення судової повістки у виді SMS-повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, зазначений у матеріалах справи, яке він отримав 12 листопада 2024 року, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення у додатку «Viber» адресату, про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 14 листопада 2024 року, адвокат Дашинич І.Б. суду не повідомив, додаткових клопотань з процесуальних питань до суду не надав.
За протоколами про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, проте про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованих йому адміністративних правопорушень як у протоколах про адміністративні правопорушення, так і окремо не зазначив.
Проте, у письмовому клопотанні, поданому ОСОБА_1 23 вересня 2024 року через канцелярію суду, останній зазначив, що 15 серпня 2024 року близько 22 год. 30 хв. на перехресті вулиць Коперніка та Филипчака у м. Самборі Львівської області він дійсно керував транспортним засобом - автомобілем «Audi A4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , де назустріч йому їхав службовий автомобіль працівників поліції із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору. Не зупинившись, він поїхав далі та на перехресті здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», державний
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі. Службовий автомобіль працівників поліції, як виявилося, одразу розвернувся та проїхав за ним на місце ДТП, де працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», проте він відмовився, оскільки не довіряє результатам такого огляду. При цьому погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки був переконаний, що не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Проте, як з`ясувалося, за результатами медичного огляду, проведеного 15 серпня 2024 року лікарем Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» (далі КНП СМР «Самбірська ЦЛ») з метою виявлення стану, зокрема, алкогольного сп`яніння він перебував в стані алкогольного сп`яніння 0,832 проміле, про що лікарем було складено акт медичного огляду особи №440 від 16 серпня 2024 року, та заповнено письмовий висновок на підставі такого акту. Крім того, зазначив, що він був здивований результатами тестування, проведеними в медичному закладі, оскільки він інсулінозалежний та алкоголь не вживає. При цьому, лікар, яка проводила огляд, усно пояснила йому, що результати можуть бути невірними через підвищений вміст ацетону в його крові, проте повторне обстеження через 20 хвилин не проводилося, лабораторна діагностика також не проводилася, у зв`язку з чим висновок щодо результатів медичного огляду не може бути використаний як доказ у справі. Також ОСОБА_1 письмово зазначив, що дії як працівників поліції, так і медичного працівника не узгоджуються із вимогами Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735 (далі Інструкція) та суперечать вимогам «Положення про післядипломне навчання лікарів (провізорів)», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про подальше удосконалення системи післядипломної освіти та безперервного професійного розвитку медичних та фармацевтичних працівників» від 22 липня 1993 року №166 (із змінами згідно Наказу МОЗ України №1751 від 18 серпня 2021 року) (далі Положення). При цьому, на його переконання, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, №440 від 16 серпня 2024 року, складений з порушенням вимог Інструкції лікарем, який не пройшов тематичного удосконалення відповідно до вимог Положення. За таких обставин, на переконання ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за ч.2 ст.130 КУпАП, та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей та належних і допустимих доказів, які б свідчили про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відтак, наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.
В судовому засіданні позицію ОСОБА_1 , викладену письмово, підтримав його захисник адвокат Дашинич І.Б., який прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, надавши судові відповідні пояснення, посилаючись на обставини та факти, повідомлені судові останнім у своєму письмовому клопотанні.
Допитана під час розгляду справи в суді лікар КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» ОСОБА_4 пояснила, що вона є лікарем-терапевтом відділення екстреної медичної допомоги вказаної установи та згідно з наказом головного лікаря має право на проведення медичних оглядів громадян на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, кожен місяць вона, разом з іншими лікарями, особисто проходить інструктажі у лікаря-нарколога щодо правильності проведення таких оглядів. 16 серпня 2024 року близько 23 години до КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 , який повідомив, що він є
інсулінозалежним та вживав пиво 13 серпня 2024 року. Після чого вона здійснила огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння приладом «Алконт». За результатами тестування було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,832 проміле. Вказаний громадянин візуально не мав ознаки
алкогольного сп`яніння, проте, як пояснила ОСОБА_4 в судовому засіданні, не завжди громадянин зовні виглядає як п`яний, тому основним показником перебування особи в стані алкогольного сп`яніння є результати тестування за допомогою спеціального технічного засобу. Під час огляду, а також при складанні акту та висновку ОСОБА_1 будь-яких клопотань не заявляв, не повідомляв, що результати тестування є невірними, не казав, що він тверезий, на неправомірну поведінку працівників поліції відносно нього в її присутності не скаржився, тілесних ушкоджень на час огляду не мав. Скаржився лише на головний біль, у зв`язку чим був оглянутий іншими лікарями на наявність травм та ушкоджень після ДТП. Як зазначила ОСОБА_4 , апарат «Алконт» є справний та проходить відповідну повірку, трубки для проведення огляду одноразові, мають захисну плівку та розкриваються в присутності освідуваного, порядок проведення огляду, на її переконання, нею порушено не було, у зв`язку з чим на підставі акту медичного огляду ОСОБА_1 нею 16 серпня 2024 року було складно відповідний висновок щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, в якому ОСОБА_1 власноручно проставив свій підпис без будь-яких зауважень. Також лікар ОСОБА_4 зазначила, що підстав для проведення додаткових досліджень ОСОБА_1 у зв`язку із виявленням стану алкогольного сп`яніння не було. ОСОБА_1 був скерований лише для здачі аналізів у зв`язку із повідомленням останнім про наявність у нього «цукрового діабету».
Допитаний під час розгляду справи в суді лікар КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» ОСОБА_5 пояснив, що він є лікарем-неврологом відділення екстреної медичної допомоги вказаної установи та 16 серпня 2024 року близько 23 години проводив візуальний огляд ОСОБА_1 , який при огляді на стан алкогольного сп`яніння скаржився лікарю-терапевту ОСОБА_4 на головний біль після ДТП. Було виключено струс головного мозку ОСОБА_1 , інших досліджень та оглядів останнього він не проводив. При цьому, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вже було проведено, і сам ОСОБА_1 в його присутності будь-яких клопотань не заявляв, на неправомірну поведінку працівників поліції та чергового лікаря відносно нього не скаржився, про неправомірність проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння не повідомляв. Також ОСОБА_1 не повідомляв йому й про те, що перебуває в тверезому стані та вказував про неправильність результатів тестування на алкоголь.
Суд, вислухавши усні пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Дашинича Б.І., надані ним під час розгляду справи в суді, а також ознайомившись з письмовим клопотанням ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріалами, у тому числі долучені до нього відеозаписи, дійшов до таких висновків.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана
особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно роз`яснень, наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі Постанова), при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, тощо.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абз.3 п.27 Постанови, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Так, згідно із фабулою ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Пунктом 2.4 ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а згідно з п.8.9 (б) ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червонного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
Факт скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, не оспорювався ОСОБА_1 під час розгляду справи та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №112689 від 16 серпня 2024 року, складеного уповноваженою на те особою, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а також рапортом та іншими матеріалами справи, що у своїй сукупності, підтверджують вищевикладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та встановлюють особу, яка його вчинила.
Згідно з п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи та не оспорювалось ОСОБА_1 , останній 15 серпня 2024 року о 22 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Audi A4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Коперніка та Филипчака у м. Самборі Львівської області, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відтак, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що також підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №112685 від 16 серпня 2024 року, складеного уповноваженою на те особою, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а також рапортом, схемою ДТП, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи, що у своїй сукупності, підтверджують вищевикладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та встановлюють особу, яка його вчинила.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.130 КУпАП України, визнаєтьсяповторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №112719 від 16 серпня 2024 року зафіксовано день, час та місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку із порушенням останнім п.2.9 (а) ПДР України. Вказаний протокол складений уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку та містить певну інформацію відповідно до вимог ст.256 КУпАП.
Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони
здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та оформлення його результатів врегульовано розділом ІІІ Інструкції.
При цьому, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Так, під час розгляду справи в суді встановлено, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дашинич І.Б., не заперечуючи керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Audi A4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місце, день і час, категорично заперечували перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, судом встановлено, що 15 серпня 2024 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 , маючи візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, такі як різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, натомість виявив бажання пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`янінняв медичному закладі, що зафіксовано за допомогою технічних засобів та шляхом складання відповідного направлення на огляд.
Як вбачається із переглянутого судом технічного відеозапису із нагрудної камери працівників поліції та з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, заповненого на підставі акту медичного огляду особи №440, проведеного 16 серпня 2024 року о 00 год. 10 хв., огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено в КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» в присутності поліцейського ОСОБА_6 , та за результатами якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,832 проміле.
При цьому, КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» входить до переліку закладів охорони здоров`я Львівської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що узгоджується із відповідними положеннями Інструкції та ст.266 КУпАП.
Слід зауважити, що суддя позбавлений можливості перевірити доводи про те, що отримані лікарем дані не дозволяли прийти до висновку про перебування водія транспортного засобу у стані сп`яніння, оскільки вирішення цього питання потребує наявності спеціальних знань.
Натомість, лікар медичного закладу володіє відповідними знаннями, які носять спеціальний характер, та досвідом, які дозволяють за допомогою передбачених методів провести медичне дослідження, та отримати достатню інформацію, яка дозволяє прийти до висновку стосовно стану сп`яніння водія транспортного засобу.
Діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем на підставі результатів певного тестування, загальних клінічних даних,
поведінці водія, наявності ознак алкогольного сп`яніння, які в їх сукупності вказують на можливий стан сп`яніння та дають можливість визначити, чи знаходиться людина в стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з акту медичного огляду, лікар встановив зовнішній вигляд водія, оцінив поведінку, стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, мовну здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, пульс, артеріальний тиск, зіниці, рухову сферу, міміку, ходу, точні рухи, тремтіння пальців рук, тощо.
З наявного у матеріалах справи акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №440 від 16 серпня 2024 року та відеозапису фіксації обставин події вбачається, що лікарем, який проводив огляд ОСОБА_1 , були здійснені усі необхідні заходи та проведені дослідження з дотриманням нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння.
Слід зазначити, що матеріали справи не містять достовірних відомостей про проведення додаткових та повторних обстежень ОСОБА_1 у медичному закладі.
Відсутність даних про проведення повторного обстеження через 20 хвилин після первісного обстеження, не спростовує достовірність наявних в матеріалах справи акту огляду та висновку, якими підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Даний факт було об`єктивно встановлено лікарем у закладі охорони здоров`я.
При цьому, судом враховано, що посилання на можливість повторного обстеження особи міститься лише у п.18 форми акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком до вищезазначеної Інструкції. Сама ж Інструкція не містить такої обов`язкової вимоги, тому повторне обстеження особи через 20 хвилин після проведення первинного огляду на стан сп`яніння не є обов`язковим, а лише можливим за такої необхідності. Підстав сумніватись у правдивості результату первинного огляду суд не вбачає.
Крім того, суд критично ставиться до наданих стороною захисту результатів аналізу крові на вміст глюкози та аналізу сечі ОСОБА_1 , оскільки такі не містять точного часу їх проведення, розшифровки підпису особи, що проводила аналіз, печатки відповідного медичного закладу, а надана довідка №5556 від 16 серпня 2024 року взагалі не містить посилання на конкретні результати проведених лабораторних досліджень з конкретними показниками аналізів, а лише зазначено про проведення таких.
Медичних висновків, які б містили достовірні відомості про вплив ймовірного завищеного вмісту ацетону в крові на результати тестування на алкоголь приладом «Алконт», суду стороною захисту не надано, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.
Доводи сторони захисту про відсутність у лікаря, яка проводила огляд, сертифіката про проходження тематичного удосконалення для проведення медичних оглядів водіїв, суд до уваги не бере, оскільки наведене не спростовує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено у закладі охорони здоров`я
Крім того, відповідно до пункту 14 Порядку, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 або його захисником адвокатом Дашиничем І.Б. оскаржувався у встановленому законом порядку, зокрема, в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, що, на переконання суду, унеможливлює будь-які посилання на незаконність дій лікаря, який проводив огляд на стан сп`яніння.
Щодо зауважень сторони захисту з приводу допущених працівниками поліції порушень вимог Інструкції та порушення лікарем КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» порядку огляду особи на стан сп`яніння, а також щодо відсутності підтвердження того, що лікар пройшов тематичне навчання, суд їх не приймає до уваги з огляду на вищевикладене. Підстави для визнання акту медичного огляду недопустимим доказом відсутні.
Також необґрунтованими є доводи про недійсність процедури та результатів огляду із застосуванням приладу «Алконт», зважаючи на те, що в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, №440 від 16 серпня 2024 року, та в складеному на підставі такого акту висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не висловлював зауважень стосовно незаконності їх складання, таких заперечень ОСОБА_1 власноруч не зафіксував у жодному з вказаних документів.
Доводи адвоката Дашинича І.Б. про те, що ОСОБА_1 не погоджувався із результатами тестування, а також про те, що на його прохання лікар КНЗ СМР «Самбірська ЦЛ» відмовилась провести обов`язкові лабораторні дослідження на виявлення алкоголю, не відбиралися жодні біологічні зразки біоматеріалу, не проводилися повторні та додаткові дослідження, на переконання суду, є безпідставними, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.
При цьому, судом враховано пояснення лікаря ОСОБА_4 , що в даному випадку остаточний діагноз встановлювався нею на підставі проведення досліджень приладом «Алконт», сумніватися в точності та правильності якого у неї не було підстав, оскільки відсутність загальних клінічних даних та візуальних видимих ознак алкогольного сп`яніння саме на час огляду ОСОБА_1 в медичному закладі не можуть достовірно свідчити про тверезий стан освідуваного.
До того ж, на переконання суду, необхідність проведення лабораторного аналізу біологічного середовища не відповідають вимогам ст.266 КУпАП та нормам Інструкції, відповідно до яких, обов`язок проведення лабораторних досліджень передбачений лише для визначення ознак сп`яніння від наркотичного засобу або психотропної речовини.
Ознаки алкогольного сп`яніння дозволено встановлювати за допомогою обладнання, дозволеного Міністерством охорони здоров`я України, яке підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію, свідоцтвом про повірку.
Крім того, згідно п.14 Розділу III Інструкції, дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я обов`язково проводиться, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Отже, в усіх інших випадках, не визначено обов`язку лікаря чи працівника поліції забезпечити проведення дослідження зразків біологічного середовища на вміст алкоголю, при огляді водія на стан алкогольного сп`яніння.
Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 після ДТП не перебував у несвідомому стані, не мав тяжких травм, а також не мав жодних протипоказань, які б унеможливлювали проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі шляхом, передбаченим п.9 Розділу ІІІ Інструкції, а саме, шляхом
використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, суд вважає, що в чергового лікаря не виникло обов`язку щодо відібрання зразків крові та інших біологічних зразків для проведення дослідження.
Також, матеріали справи не містять жодних доказів того, що після проведення лікарем огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алконт» ОСОБА_1 висловлював свою незгоду із процедурою та результатами такого огляду.
При цьому, слід зауважити, що після проведення медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 мав реальну можливість висловити свою незгоду із результатами такого огляду, про що зазначити, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» або ж додати відповідні пояснення на окремому аркуші. Проте таких обставин по справі не встановлено.
Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду судом не встановлено.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. Вказані докази взаємопов`язані, взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню.
При цьому, будь-яких переконливих доводів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій та/або могли б бути підставами для закриття провадження в справі за відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено та при розгляді даної справи судом не встановлено.
Не встановлено під час розгляду справи й будь-яких достовірних даних про застосування поліцейськими щодо чергового лікаря ОСОБА_4 та ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження та проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, складення та підписання акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, №440 від 16 серпня 2024 року, складення та підписання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також підписання протоколу про адміністративне правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом і доводи сторони захисту їх не спростовують.
Таким чином, відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Відтак, доводи, наведені ОСОБА_1 , в цілому розцінюються судом як такі, що направлені на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ст.124 та ч.2 ст.130 чКУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , його особу та ступінь вини, сімейний та майновий стан, а також те, що він раніше протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, суд не вбачає.
При цьому, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке ОСОБА_1 вже було піддано адміністративному стягненню, на думку суду, не є обставиною, що обтяжує відповідальність цієї особи за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки така обставина є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення.
Згідно з вимогами ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адмiнiстративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним i тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді та розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, санкція ч.2 ст.130 КУпАП разом із накладенням штрафу у відповідному розмірі або адміністративним арештом на певну кількість діб також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого .
Згідно довідки від 16 серпня 2024 року, наданої начальником Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, вбачається, що за відомостями «ГСЦ Посвідчення водія» інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», 08 травня 2008 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
Разом з тим, ОСОБА_1 був позбавлений права керувати транспортними засобами строком на 1 рік згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2024 року.
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №112719 від 16 серпня 2024 року відомо, що транспортний засіб марки «Audi A4», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .
За такої сукупності обставин у справі суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки вказаний вище транспортний засіб не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а згідно вимог ст.28 КУпАП оплатне вилучення предмету як стягнення може застосовуватися лише до власника предметів.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Таким чином, до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом слід приєднати невідбуту частину стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2024 року.
На підставі викладеного, керуючись стст.28,30,36,40-1,ст.122,124,ч.2 ст.130,стст.283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2024 року, строком 3 (три) місяці та 2 (два) дні, та відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 2 (два) дні.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ