ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши адміністративну справу, що надійшли із ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ААД № 396035, яким водій ОСОБА_2 притягується до відповідальності за те, що 24.05.2024 року о 23 годині 57 хвилин на автодорозі Могилівка Демидівка, Жмеринського району, Вінницької області, керував транспортним засобом електроскутером «Макстер» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заступником начальника СРПП ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Пасічником Ю.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 25.05.2024 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду повідомив, що від дійсно 24.05.2024 року біля 23.00 - 24.00 години хвилин в с.Демидівка, Жмеринського району, Вінницької області, намагався пересуватися на транспортному засобі, електроскутері «Макстер». Спочатку він із свого помешкання, що розташоване за адресою, а саме: АДРЕСА_2 поїхав до магазину, аби придбати додому продукти та переговорити із знайомими за роботу.

Приїхавши до магазину на електроскутері «Макстер», довгий час вів розмови із хлопцями, та випив пляшку безалкогольного пива, і під час розмови кілька разів заводив свій електроскутер оскільки мав намір їхати додому, при цьому був впевнений та знав, що безалкогольне пиво можна вживати, оскільки його раніше кілька раз зупиняли на вказаному транспортному засобі працівники поліції та перевіряли на предмет вживання алкоголю, при чому результат завжди був негативний.

Так побачивши що вже пізна пора доби він спробував завезти свій скутер, однак у ньому сіла акумуляторна батарея в зв`язку із чим ОСОБА_1 змушений був везти скутер у руках додому без світла. По дорозі із горбка пробував за рахунок рекуперації батарейки завезти його, однак зупинився та вирішив передихнути та сісти на електроскутер, та в цей момент до нього під`їхали працівники поліції

Його запитали поліцейські, це чому він рухався без світла, тоді він спробував завезти електроскутер, що у нього і вийшло та сказав що світло вже працює, однак сам був здивований що скутер запрацював та можна було їхати додому. Працівники поліції повідомили його, що вбачають у його діях порушення правил дорожнього руху, та запропонували пройти освідування на предмет вживання, спиртного на що він відмовився та вони склали відповідний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколом ОСОБА_1 я не згоден, оскільки вбачає у діях працівників поліції ряд порушень норм національного законодавства України.

На його думку як вбачається запису із боді камери, поліцейським не зафіксовано, що ОСОБА_1 відбувалося керування електроскутером, з відео видно що він стоїть на місці сидячи на скутері, та не відмовляється що штовхав - пхав свій транспортний засіб, а не керував ним. При цьому працівники поліції не склали на нього жодного іншого протоколу, тобто: про керування мною транспортним засобом без світла, на що працівник поліції натякали неодноразово; керування транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки він при собі не мав посвідчення водія, гадаючи що електроскутером можна керування не маючи при цьому посвідчення водія; чи при наймі керування скутером без засобів безпеки, тобто без мотошолома. Виходячи із зазначеного працівники поліції, в порушення вимог закону провели зупинення, оскільки він не їхав а пересував транспортний засіб, яким не можливо було здійснювати рух, оскільки у скутері була розряджена електробатарея, та електродвигун не працював і працівники в порушення вимог закону, не притягнули його до будь - якої відповідальності.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 396035 зазначено що начебто ОСОБА_1 керував т/з електроскутер «Макстер» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різке забарвлення шкіряного покриву, але як вбачається із відеодоказу, котрий триває 3О хвилин, працівник поліції, жодного слова не сказав; про те що вбачає у нього явні ознаки сп`яніння, котрі виписані у протоколі про адміністративне правопорушення та до акту огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів.

Також на відеозаписі із нагрудної боді камери працівників поліції чітко чути та видно як поліцейські пропонують пройти огляд за допомогою пристрою «Драгер» та демонструють у автомобілі, яким чином це має відбуватися, або взамін пропонують пройти освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, у лікарні в місті Вінниця, про те що можна пройти освідування КП Тиврівська ЦРЛ як зазначено у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівники поліції його не інформували та фактично ввели в оману.

Крім того, працівники поліції в порушення ЗУ «Про національну поліцію» та Конституцію України, не оголосили йому права передбачені ст.268 КУпАП

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений на основі спотвореної інформації, яка не доведена доказами, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та дослідивши відеодокази суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В ст.277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Судом встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 будь-яких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тому, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до відеозапису доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 стверджує що особисто він не керував скутером, з ознаками алкогольного сп`яніння, в судовому засіданні зазначив що намагався доправити скутер додому шляхом фактичного транспортування не приводячи у дію роботу електродвигуна, через те що акумуляторна батарея була розряджена, тому фактично керування транспортним засобом не відбувалося.

З оглянутого в судовому засідання відео, що долучене до матеріалів справи, як доказ, вбачається, що працівник поліції не зупиняли ОСОБА_1 , який керував би транспортним засобом.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним КУпАП (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по факту керування скутером в стані алкогольного сп`яніння не підтверджені належними доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначені особи, свідки, очевидці чи поняті, які повинні бути присутні про складанні вказаного адміністративного матеріалу, або могли бути очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення виконано не було.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис можливо з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містить відомостей щодо зупинки поліцейськими ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча і сама особа яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечує факт вживання безалкогольного пива, при чому і не підтверджує факт керування транспортним засобом, але доказів законності зупинки транспортного засобу та подальшим виявленням факту керування з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не представлено до суду, та при матеріалах справи такі відомості відсутні окрім наявних лише протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на препарат алкотестер «Драгер 6810», акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у котрому не зазначено дату та часу його складання, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного із зазначенням медичного закладу охорони здоров`я КП Тиврівська ЦРЛ щодо особи ОСОБА_1 від 25.05.2024, хоча із вбачається із відеозапису, працівник поліції зазначав інший медичний заклад у м.Вінниця, та диску із відеозаписами, які суд оцінює критично та не бере їх до уваги як доказ.

Знаведених підстав доданий диск із відеозаписами до матеріалів справи варто визнати неналежним та недопустимим доказом, так як він не містить відомостей щодо обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та отриманий не у встановленому законом порядку.

Отже вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складений і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений вказаними нормативними актами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статтей 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі статтею 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок - звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, недоведеною.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 252 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Порощук П.П.