Справа № 132/1261/24
ПОСТАНОВА
іменем України
01 липня 2024 року м. Калинівка
Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не зазначений, за ч.1 ст.51 КУпАП,
ОСОБА_2 03.04.2024р. близько 22:00год., перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_3 , розташованого в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, вчинив дрібне викрадення чужого майна, а саме крадіжку чавунної плити та бляхи, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАп.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений в передбаченому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення не надавав, передбаченим законом правом на правову допомогу не скористався. В матеріалах справи наявне письмове пояснення ОСОБА_2 , згідно якого останній свою вину визнає та не заперечує проти обставин, зазначених у протоколі.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
За наявності передбачених законом підстав, а також з огляду на дотримання судом вимог ст.38, 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За диспозицією частини 1 статті 51 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №572218 від 12.04.2024р. вбачається, що ОСОБА_2 03.04.2024р. близько 22:00год., перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_3 , розташованого в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки чавунної плити та бляхи.
ОСОБА_2 відповідно до письмових пояснень, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав, зазначивши, що вчинив крадіжку чужого майна.
Окрім визнання своєї провини, вина ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , поясненнями свідка ОСОБА_4 , правопорушника ОСОБА_2 та іншими матеріалами.
Зібрані в справі докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не вбачається.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість та достатність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.
Крім цього, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 51, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП,
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя