Справа № 347/1931/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Козлова О.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського районного ВП ГУНП України в Івано- Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 106899 від 02.08.2024 року, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«02.08.2024 року о 17:10 год. 05 хв. в с. Смодна, вул. Лісна, водійка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом евакуації авто.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Козлов О.С. вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні заперечили повністю. Ствердила, що в той день вона відпочивала в туристичному комплексі, рибалила. У неї виникла суперечка із військовими, і вона викликала працівників поліції. Коли прибули працівники поліції, під час розмови з ними, було викликано ще один екіпаж поліції. ОСОБА_1 неодноразово вказувала працівникам поліції про те, що вона не керувала транспортним засобом, і навіть не сиділа в ньому. Просила провадження відносно неї закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Козлов О.С. в судовому засіданні зазначив, що в матеріалах справи відсутній факт керування транспортним засобом. А відтак ОСОБА_1 не можна притягувати до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5. ПДР України.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 106899 від 02.08.2024 (а.с.1);

- направлення на огляд водія ( ОСОБА_1 ) до КНП Косівської «ЦРЛ» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- пояснення ОСОБА_2 (а.с.4);

- протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.5);

- письмовий рапорт поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП Романа Чупірчука (а.с.6);

- 2 диски з відеофайлами з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, та факт відмови такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції. Так, з відеофайлу 0000000_5635_0006 вбачається намагання офіцера поліції додзвонитися до когось. З відео не вбачається, що цей фідеофайл стосується обставин події.

На відеофайлі 0000000__0007 зафіксовано, як працівник поліції у дворі відпочинкового комплексу «Сосновий двір» з`ясовує, хто викликав поліцію. З відеофайлу 0000000__0008 вбачається спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 біля відпочинкового комплексу «Сосновий двір». Офіцер поліції просить виключити музику у машині, яка стоїть на стоянці та замкнути її. Також додав, якщо ОСОБА_1 не виключить музику, то виключить він її сам та забере автомобіль. На відеофайлі 0000000__0009 вбачається спілкування працівника поліції з ОСОБА_3 , пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що остання відповіла: «Я що за кермом?», «Моя машина стоїть….». На слова ОСОБА_1 офіцер поліції відповів, що покаже відео, де вона з пляшкою вина сидить в машині і заводить її. Також за словами працівника поліції є свідчення свідків, що ОСОБА_1 була за кермом. В подальшому з відеофайлу вбачається навантаження автомобіля на евакуатор та роз`яснення ОСОБА_1 суті вчиненого нею адміністративного правопорушення.

На відеозаписах з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано момент руху автомобіля Toyota Rav4 д.н.з. НОМЕР_1 , момент його зупинки, з чого не являється можливим встановити факт керування вище вказаним транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 . Що стосується репліки працівника поліції, що у нього неявне відео, де ОСОБА_1 з пляшкою вина сидить в машині і заводить її, то суддя зауважує, що таке відео не додано до матеріалів справи, як і не додані відео з камер зовнішнього спостереження відпочинкового комплексу «Сосновий двір», які б свідчили про керування транспортним засобом Toyota Rav4 д.н.з. НОМЕР_1 водієм ОСОБА_1 . Стосовно доводів офіцера поліції, що є свідчення свідків, що ОСОБА_1 була за кермом, то такі письмові пояснення ОСОБА_2 додані до матеріалів справи, проте самого свідка і процедури дачі ним письмових пояснень на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася у присутності двох свідків, проте на відеозаписах не вбачається присутність двох свідків, також не додано пояснення двох свідків до матеріалів справи, натомість наявні пояснення одного ОСОБА_2 .

Окрім того, на відеозаписі не зафіксовано факту роз`яснення водію його прав відповідно до Конституції України та КУпАП, процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, а також проходження такого огляду в медичному закладі, не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду, а також те, що водій може скористатися юридичною допомогою.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція №1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Працівниками поліції не додано жодних доказів, які би підтверджували неможливість застосування технічних засобів відеозапису. Разом з тим, відеозапис, що міститься на диску, долученому до матеріалів справи, всупереч вимогам Інструкції №1026, не є безперервним. Отже, можна дійти висновку, що поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису не безперервно, не обґрунтував неможливість застосування технічних засобів відеозапису безперервно.

Відсутність належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Toyota Rav4 д.н.з. НОМЕР_1 та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції унеможливлює дійти остаточного висновку в частині дотримання працівниками поліції законності процедури.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, та чи дійсно така особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула