Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Пайди М. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/701/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Пайди М. І. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 127614 від 16.05.2023 та постанови судді від 12.09.2023 вбачається, що 16.05.2023 о 00 год 30 хв, в смт Середнє по вул. Закарпатській, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Toyota Camry» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6810», тест № 590, результат 0,46 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисника-адвоката Пайди М. І. ставиться питання про скасування постанови судді від 12.09.2023 щодо ОСОБА_2 та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про те, що ОСОБА_2 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, а посилання інспектора поліції в протоколі про адміністративне правопорушення на факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є лише припущенням. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що він, посварившись з дружиною, від`їхав від дому на відстань 1 км та хотів заночувати в автомобілі на околиці однієї з вулиць смт Середнє, випив пиво та ліг спати. Через якийсь час він прокинувся від світла фар та побачив, що до його автомобіля під`їхали працівники поліції, які почали вимагати документи, а також надати для оляду автомобіль, що ним безперешкодно було виконано. Не дивлячись на це, о 00 год 28 хв працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про необхідність проходження

-2-

ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 не було, на що останній погодився. Разом з тим, при проходженні огляду поліцейським не було роз`яснено про порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не було розпаковано герметично запаковану трубку алкотестера, йому надали пристрій вже в зібраному стані, результати огляду не було показано, а лише усно повідомлено про перебування в стані алкогольного сп`яніння та в подальшому складено протокол про адміністративне правопорушення. Також захисник зазначає, що огляд ОСОБА_2 було проведено з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, оскільки поліцейським не було озвучено жодної з ознак алкогольного сп`яніння та ОСОБА_2 не було запропоновано та забезпечено проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, осільки даних про те, що останній погодився з результатами проведеного відносно нього огляду на відеозаписі немає. Самі показники алкотестера також вважає сумнівними, оскільки такий не проходив калібрування більше шести місяців. Працівником поліції після проведеного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці знаходження транспортного засобу, не було складено відповідний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому посилання суду на вказаний документ, як на доказ вини ОСОБА_2 є безпідставним. Окрім того, зазначає про недійсність проведеного відносно ОСОБА_2 огляду, оскільки технічний прилад «Drager Alcotest 6810» не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Окрім іншого, сторона захисту вважає притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП незаконним, тому дана постанова також не могла бути покладеною в основу обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, долучений до справив відеозапис не є безперервним, не містить відомостей про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» та повідомлення про вручення поштового відпрвавлення, ОСОБА_2 на розгляд справи щодо нього не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового розгляду свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника, який не заперечив про розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 , який обізнаний про день та час судового розгляду.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Пайди М. І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування

-3-

обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 належним чином дотримані.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 127614 від 16.05.2023, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 127614 від 16.05.2023 ОСОБА_2 16.05.2023 о 00 год 30 хв в смт. Середнє по вул. Закарпатській, керував автомобілем марки «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані

-4-

алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6810», тест № 590, результат 0,46 ‰, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується: роздруківкою тесту № 590 від 16.05.2023, відповідно до якого ОСОБА_2 о 00 год 31 хв 16.05.2023 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проміле 0,46 %; рапортом інспектора, долученим відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 127614 від 16.05.2023 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 №1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Недотримання визначеної законом процедури є наслідком її недійсності, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і його відмову від проходження такого огляду в найближчому медичному закладі, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження адвоката Пайди М. І. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським СРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області Куртаничем Т. С. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 127614 від 16.05.2023 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

-5-

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі не дотримались вимог закону, що регулює підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки матеріалами справи підтверджено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Крім того, вказуючи про допущені порушення з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, то захисник не надав доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання в апеляційній скарзі, як спроби ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські не забезпечили огляд ОСОБА_2 в медичному закладі, з огляду на відсутність даних про те, що він погоджувався з результатами проведеного відносно нього огляду на місці знаходження транспортного засобу,не знайшло своє підтвердження з огляду на таке.

Частиною 3 статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З наведено вбачається, що особа доставляється до медичного закладу для проходження огляду у випадку незгоди на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

-6-

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень чи незгоди не висловлював, підписав роздруківку приладу «Драгер», тому у працівників поліції не виникало обов`язку доставляти його до медичного закладу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Отже вказаним відеозаписом, долученим до матеріалів справи, спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, а тому такі доводи апеляційний суд відхиляє.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника про те, що показники технічного приладу не можуть прийматись до уваги, оскільки огляд проведено на пристрій за відсутності даних про його сертифікацію, повірку тощо, апеляційний суд зазначає таке.

Пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатор «Drager Alcotest», в тому числі 6810, включений до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

-7-

Стороною захисту не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

При цьому з роздруківки результату технічного приладу «Drager Alcotest 6810», застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов повірку 25.10.2022.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

За наведених обставин, поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» та його показники є належним доказом, тому жодних порушень Інструкцій, в тому числі і серед зазначених в апеляційній скарзі захисника, поліцейським допущено не було.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про не доведення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, як необґрунтовані, при цьому зауважує, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання захисника на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2024, яким скасовано постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з тим, що жодним з досліджених доказів не зафіксовано факт керування останнім транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху України, то таке апеляційний суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2024, постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6998706 від 16.05.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасована й провадження у справі закрито.

Підставою для прийняття такого рішення, як вбачається з його мотивувальної частини, стала відсутність доказів порушення з боку ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, оскільки зі змісту дослідженого відеозапису не встановлено ні сам факт вчинення правопорушення, ні складання та вручення оскаржуваної постанови працівниками поліції ОСОБА_2 .

Разом з тим, у даній справі про адміністративне правопорушення достатньо доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, з бодікамери поліцейського, що міститься на DVD диску, доданому до матеріалів справи зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Також, на відео зафіксовано факт складення та ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та ОСОБА_2 роз`яснюється права, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому на відео чути, як працівник поліції надає ОСОБА_2 , документи та вказує де треба підписатися, що окремо також стверджується і рапортом працівника поліції, наявним у справі.

-8-

Зазначені обставини встановлені також в ході перевірки під час розгляду справи, якою скасована постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про наявність єдиного доказу керування ОСОБА_2 транспортним засобом скасованої постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 6998706 від 16.05.2023, є помилковими.

Разом з тим диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Пайди М. І. задоволенню не підлягає.

-9-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Пайди М. І. без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2023, щодо ОСОБА_3 , - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя