ПОСТАНОВА

іменем України

04 липня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, заміжньої, неповнолітніх та/чи непрацездатних осіб на утриманні не має, пенсіонерки за віком, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 375823, складеним 12.06.2024 року дільничною офіцеркою поліції СП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенантом поліції Євдокімовою-Наконечною А.О. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, стверджується, що остання 12.06.2024 року близько 11:40 год. за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , продала з рук одну пачку цигарок марки Brut KS Red за ціною 50 грн., чим порушила вимоги пункту 10 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Під час вжиття заходів забезпечення провадження, а саме під час особистого огляду та огляду речей ОСОБА_1 12.06.2024 року, у неї за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , виявлено та дільничною офіцеркою поліції СП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенантом поліції Євдокімовою-Наконечною А.О. вилучено шість пачок цигарок марки Brut KS Blue та одинадцять пачок цигарок марки Brut KS Red.

ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначене судове засідання з`явилася, після роз`яснення їй прав та обов`язків, визначених у ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, обставини, котрі викладені у складеному відносно неї протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, заперечила повністю, та зазначила, що вони з чоловіком обоє проживають по АДРЕСА_1 , обоє є пенсіонерами по віку. Вони з чоловіком добре знають горе-покупця ОСОБА_2 , який відбував покарання у місцях позбавлення волі, а, опісля відбуття, проживає з ними в одному селі, він час-від-часу за кошти допомагає їм по господарству, зокрема викошує траву, тощо, в силу їх з чоловіком непрацездатності. Своєю чергою, її чоловік курить цигарки, а тому у них у домі завжди наявні цигарки, про що було відомо ОСОБА_2 , так як чоловік часто його пригощав цигаркою під час праці останнього в них у господарстві. Щодо тієї події, то ОСОБА_2 12.06.2024 року перед обідом прийшов у їхнє господарство, де попросив її чоловіка продати йому пачку цигарок, бо він не має змоги йти у місцевий магазин, то вона з дозволу свого чоловіка й відпродала його сигарети в кількості однієї пачки за 50 грн., тобто так, як чоловік їх попередньо придбав, а опісля, у дім одразу ж прибули працівники поліції та почали стверджувати, що вона здійснює торгівлю цигарками за місцем проживання. Вважає таку поведінку працівників поліції ганебною, а за результатами таких їхніх ганебних дій щодо штучного створення умов для притягнення її до відповідальності, просила закрити провадження у цій вигаданій справі про адміністративне правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 156 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за торгівлю з рук пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Санкція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Своєю чергою, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Однак, направлені до суду матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статей 251, 252 КУпАП, не містять достатніх та допустимих доказів з приводу здійснення ОСОБА_1 торгівлі з рук сигаретами у забороненому для цього місці, з огляду на таке.

Слід зазначити, що частина 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами, внесеними згідно із Законами № 2275-VI від 20.05.2010 року, № 465-IX від 16.01.2020 року; в редакції Законів № 1019-IX від 02.12.2020, № 1978-IX від 16.12.2021 року), котрою встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, містить всього лише два пункти, та не містить пункту 10, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 ..

То ж суддя висновує, що дільнична офіцерка поліції СП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старша лейтенант поліції Євдокімова-Наконечна А.О., складаючи відносно ОСОБА_1 вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, вочевидь мала на увазі порушення останньою пунктів 7, 9, наведених у частині 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», котрими, власне, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, з рук та у невизначених для цього місцях торгівлі, проте не врахувала змін, внесених до зазначеного Закону згідно із Законами № 2275-VI від 20.05.2010 року, № 465-IX від 16.01.2020 року; в редакції Законів № 1019-IX від 02.12.2020, № 1978-IX від 16.12.2021 року.

Крім того, у фабулі інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, офіцерка поліції СП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старша лейтенант поліції Євдокімова-Наконечна А.О. не зазначила, кому саме було здійснено продаж з рук тютюнових виробів.

Однак, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 30 травня 2013 року у справі «Малофеєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04) та від 20 вересня 2016 року у справі «Карєлін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08), щодо формулювання суті адміністративного правопорушення вказує на те, що суди не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а та, у свою чергу, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Окремо слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Отож, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, є систематичний характер таких дій, а обов`язкова умова конфіскації предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, обумовлена об`єктивною стороною складу цього адміністративного правопорушення.

У той же час, у матеріалах цієї справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам статей 251, 252 КУпАП, відсутні також й достатні та допустимі докази про систематичну діяльність у вигляді торгівлі з рук сигаретами у забороненому для цього місці, що, відповідно, не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Не виконаний офіцеркою поліції СП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенантом поліції Євдокімовою-Наконечною А.О. й покладений на неї у даному випадку обов`язок окрім вилучення предметів торгівлі та передачі їх до камери зберігання речових доказів, вилучити та передати на відповідальне зберігання у встановленому порядку також й виручку, одержану від продажу таких предметів торгівлі.

Відтак суддя, при встановлених під час судового розгляду усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у її діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, зокрема торгівля з рук сигаретами у забороненому для цього місці, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, так як можливість внесення до викладеного у ньому змісту виправлень, змін чи дописувань, зокрема й у фабулу правопорушення, чинним КУпАП не передбачено, а профільним підзаконними нормативними актами вчиняти відповідні дії після складення протоколу про адміністративне правопорушення та вручення його примірника особі, який притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо заборонено.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Одночасно, на виконання положень ч. 6 ст. 283 КУпАП, у постанові про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, слід вирішити також питання про вилучені речі і документи, зокрема у спосіб їх повернення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, і провадження у справі відносно якої підлягає закриттю.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 156, 245, 247, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_3 вилучені у неї під час вжиття заходів забезпечення провадження у цій справі, а саме під час огляду її речей 12.06.2024 року, шість пачок цигарок марки Brut KS Blue та одинадцять пачок цигарок марки Brut KS Red, котрі, відповідно до квитанції № ЖЄО 3376 про отримання на зберігання речових доказів, зберігаються у Відділенні поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Копію постанови після набрання нею законної сили скерувати у Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, - для виконання у частині повернення ОСОБА_3 вилучених речей.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН