Справа № 567/1788/24
Провадження №3/567/1042/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А.

з участю

потерпілої ОСОБА_1

захисника - адвоката Хмарук Ю.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністратвине правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого заступником начальника транспортного цеху з залізничного транспорту ВП «Хмельницька атомна електрична станція», паспорт НОМЕР_1 , виданий 02.02.1999 Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_2 ставиться те, що 18.10.2024 близько 22 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 він вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , що виразилося у висловлюванні образ та нецензурної лайки, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що ввечері 18.10.2024 повернувся додому в м.Нетішин з відпочинку в санаторії «Сонячна долина» та не застав вдома дочку, якій привіз гостинці, і тому зателефонував до неї, а коли вона не відповіла на телефонний дзвінок, то поїхав в с.Вельбівне Рівненського району, оскільки подумав, що вона перебуває там разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , яка є його колишньою дружиною. Окрім того, пояснив, що на той час в квартирі, де вони спільно проживали, були відсутні деякі побутові речі та деякі меблі.

Зазначив, що по прибуттю на місце, дочки в будинку він не застав, але там перебували ОСОБА_1 та її батьки, які стали вчиняти з ним сварку та при цьому ОСОБА_3 наблизився до нього та став проявляти агресію, у зв`язку з чим він відштовхнув його від себе та в подальшому поїхав додому.

Пояснив, що жодним чином не ображав свою колишню дружину та не висловлювався щодо неї нецензурною лайкою.

Підтвердив, що на даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про поділ майна та зазначає, що між ним та колишньою дружиною не було домовленості про те, що вона вивезе з квартири за їх спільним місцем проживання будь-які меблі чи побутові предмети.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що з ОСОБА_2 перебувала в шлюбі, який рішенням суду було розірвано і на даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

Зазначила, що напередодні поїздки ОСОБА_2 в санаторій повідомила його про те, що має намір проживати в їх спільному житловому будинку, що в с.Вельбівне та має намір забрати туди з квартири дитячі меблі та деякі побутові речі.

Пояснила, що 18.10.2024 перебувала в житловому будинку, що в АДРЕСА_2 , де також перебували її батьки, які допомагали їй облаштовувати житло, коли після 22 год. приїхав з гостинцями її колишній чоловік, який перед тим телефонував до неї, але вона на дзвінок не відповіла.

Зазначила, що ОСОБА_2 став для неї ставити в провину те, що вона переїхала з квартири проживати в будинок, зазначаючи про те, що вони могли зберегти сім`ю, на що вона попросила його не влаштовувати скандал.

Після цього, ОСОБА_2 став говорити, що будинок зареєстрований на нього та став обзивати її та її батьків.

Коли вона попросила його залишити будинок, то він різко спробував наблизитись до неї і між ними став її батько, якого ОСОБА_2 взяв за одяг і притиснув спиною об одвірок, а коли вони стали говорити, що слід викликати поліцію, то він залишив будинок, повернувшись туди вранці наступного дня.

Запевняє, що у зв`язку з такими діями ОСОБА_2 і його попередньою поведінкою вона його боїться.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, а частиною другої зазначеної статті передбачено відповідальність за такі самі дії, які вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протиправні дії за ст.173-2 КУпАП можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям і на даний час в проваджені суду перебуває цивільна справа за спором між ними про поділ майна.

При вирішенні справи суд виходить з того, що конфлікт, що виник між ними носить цивільно-правовий характер, на що вказує наявність в провадженні Острозького районного суду Рівненської області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, та не містить ознак для застосування положень ст.173-2 КУпАП.

При вирішенні цієї справи суд виходить з того, що навіть сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися. Тому необхідно відмежовувати поняття домашнє насильство від конфлікту - особливого виду взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій.

З досліджених обставин справи випливає відсутність в діях ОСОБА_2 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довела повторювані в часі інциденти множинних видів насильства щодо себе зі сторони ОСОБА_2 .

При цьому, суд виходить і з наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не містить відомостей про свідків правопорушення.

В той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять письмове поясненні від імені ОСОБА_3 батька ОСОБА_1 , а сама потерпіла в судовому засіданні зазначала про те, що під час конфлікту ввечері 18.10.2024 були присутні її батьки.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, а частиною другою зазначеної статті визначено, що на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Судом під час розгляду цієї справи було роз`яснено учасникам процесу можливість виклику та допиту в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 та інших осіб, однак ні ОСОБА_2 та його захисник, ні ОСОБА_1 з таким клопотанням до суду не звернулись.

При вирішенні справи в цій частині суд виходить з того, що у справі про адміністративне правопорушення він не має права з власної ініціативи вирішувати питання про виклик і допит свідків, адже діючи іншим чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia»).

За таких умов, суд вважає, що використання як джерела доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та лише показань потерпілої для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, за наявності заперечень ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення, є недостатнім.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, виходячи з вимог ст.ст.252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.7, 9, 221, 245-249, 251, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 15.11.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.