КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/4301/24 Головуючий в суді І інстанції Галига І.О.
Провадження № 33/824/5481/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ейсмонта Ігора Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 530569 від 26 лютого 2024 року - 25 лютого 2024 року о 22 год. 55 хв. в м. Києві по вул. В. Черчилля, 25 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки та відмовився їхати до медичного закладу, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 521403 від 26 лютого 2024 року - 25 лютого 2024 року о 22 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Червоноткацькій (В. Черчилля), 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ««Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 був неуважний, не дотримався безпечної швидкості руху та дистанції, в результаті чого здійснив наїзд а перешкоду, а саме на запарковане авто «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого вказаний транспортний засіб по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом, який стояв попереду, а саме з автомобілем «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, за ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Ейсмонт І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 24 жовтня 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, відповідно до якої закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Вознюка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року - без змін (а.с. 115-126).

09 серпня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою на вказану постанову (а.с. 139-145).

Постановою Київського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року повернуто апелянту (а.с. 148-149).

Також, постановою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Вознюка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року повернуто апелянту (а.с. 169-171).

24 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Ейсмонта І.Г. вчетверте звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану постанову (а.с. 182-201).

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року вже була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

При цьому слід зазначити, що законодавством не передбачено можливості повторного звернення з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, яка вже була предметом апеляційного розгляду, за результатами якого винесене рішення апеляційним судом, в зв`язку з чим відсутні підстави для її прийняття до апеляційного провадження.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення (рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, у відповідності до ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату Ейсмонту І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , як така, що вже була предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ейсмонта Ігора Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "15" листопада 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко