справа № 399/461/24
провадження № 3/399/319/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Шульженко Вікторії Володимирівни, розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП,-

встановив:

23.10.2024 року до суду повторно після дооформлення надійшла вищевказана об`єднана справа про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 542637 від 02.07.2024 року складеного поліцейським СРПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) ст. л- нт поліції ОСОБА_2 вбачається, що 02.07.2024 о 09:09 год. на автодорозі М-22 сполученням сел. Павлиш м. Кременчук біля стели «Кіровоградська область» водій автомобілям ВАЗ 21013 ДНЗ НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_1 керував ТЗ, не маючи права керування таким ТЗ, посвідчення водія категорії «В» не отримував. Дані дії вчинив повторно 20.05.2024 року. Від керування ТЗ водій гр. ОСОБА_1 відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 543259 від 02.07.2024 року складеного інспектором ГРПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) майором поліції Бендриківським В.В. вбачається, що 02.07.2024 о 09:09 год. на автодорозі М-22 сполученням сел. Павлиш м. Кременчук біля стели «Кіровоградська область» водій гр. ОСОБА_1 автомобілям ВАЗ 21013 ДНЗ НОМЕР_1 , керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння рук). На місці зупинки гр н ОСОБА_1 від проходження освідування для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою драгер 6810, а також додаткового медичного освідування відмовився. Від керування ТЗ гр. ОСОБА_1 відсторонений. Дані дії вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на поштову адресу особи зазначену в рапортах поліцейських, які надійшли разом з даною справою про адміністративне правопорушення після дооформлення. Однак, до суду повернувся лист з прикріпленою довідкою Ф.20 в якій зазначено причини повернення даного листа «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, судом звертається увага на те, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 передбачено, що якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою.

Суд застосовує наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що актуальна інформація про дату, час та місце розгляду справи наявна на сайті судової влади України https://court.gov.ua у розділі "Стан розгляду справ".

За правилами ст. 268 КУпАП присутність особи під час розгляду справи про адміністративні правопорушенні, передбачені ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, судом були вжиті вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового засідання з розгляду даної справи, жодних заяв, клопотань від останнього до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено.

Ознайомившись з матеріалами об`єднаної справи, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, та про закриття провадження у справі через відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Що стосується інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

За змістом ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Так, згідно матеріалів об`єднаної адміністративної справи, адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП згідно протоколу ААД № 542637 від 02.07.2024 року ОСОБА_1 вчинено 02.07.2024 року, з вищенаведеного вбачається, що строки можливого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності почали діяти саме з 02.07.2024 року та відповідно до вимог ч.2 ст. 38 КУпАП закінчилися станом на 02.10.2024 року.

Тобто, після 02.10.2024 року, в розумінні п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

В статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу .

При цьому, ст.247 КУпАП не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки, станом на 13.11.2024 року, тобто станом на дату розгляду об`єднаної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст. 126 КУпАП, тому вказана обставина виключає провадження в справі про адміністративні правопорушення.

При цьому, що стосується інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП судом в судовому засіданні досліджені письмові матеріали об`єднаної справи та DVD диск, який направлений додатком разом із адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 з протоколом ААД № 543259 (а.с. 22).

Відповідно до ч.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУПАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та надані до протоколу про адміністративне правопорушення відеодокази суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме порушення вимог зазначеного пункту ПДР України ставиться у порушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції та п. 3 Порядку під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали безперервного відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Нормами ч.1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених цією Інструкціє, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції № 1452/735 вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалі справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція № 1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкція від 09 листопада 2015 року № 1452/735), суд приходить висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідування на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, при цьому така особа відстороняється від керування, а транспортний засіб передається під керування іншої особи.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння рук). Слід зазначити, що така ознака алкогольного сп`яніння як "почервоніння очей" вищезазначеними нормами законодавства не передбачена.

Слід зазначити, що з наданого до суду відеозапису про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським запитано у ОСОБА_1 чи вживав він вчора, та останній відповів «ні», в подальшому поліцейським зазначено, що у ОСОБА_1 очі світяться, блищать аж червоні та останній повідомив, що не виспався та до того ж сусід вдарив. В ході розмови поліцейський зазначив, що йому здається, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, тому напевно потрібно проїхати до медичного закладу Онуфріївська ЦРЛ для встановлення стану алкогольного сп`яніння та останній у відповідь повідомив, що не заперечує продути в Драгер, проте поліцейським повідомлено, що працює два екіпажа і Драгер в іншому екіпажі, а тому значить будуть чекати другий екіпаж та після зазначених слів поліцейський звертаючись до ОСОБА_1 говорить, що хоче нагадати, що на місці зупинки можуть пройти освідування, в медичному закладі, а також має право відмовитися від цієї процедури та знову ж запитує чи точно останній не пив, на що у відповідь повідомлено «ні» та поліцейський продовжуючи розмову зазначив, що є запах алкоголю та ОСОБА_1 відповів не це, що пив квас та поліцейський зазначив, що відчуває запах алкоголю та ще плюс почервоніння очей і вони блищать так, як не повинні і ОСОБА_1 знову у відповідь повідомляє, що не виспався. В подальшому з відеозапису видно, що камера прикривається пальцем та поліцейський звертається до свого колеги з незавершеним реченням і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відходе в бік з кута огляду камери, яка фіксує правопорушення та вже через певний проміжок часу ОСОБА_1 підходить в зону огляду камери та поліцейський знову, ще раз, пропонує на місці пройти освідуваня за допомогою алкотестера Драгер, також можна проїхати до медичного закладу і як право може відмовитися від даної процедури. За результатами цієї всієї розмови, після неодноразового пропонування поліцейським особі пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та при цьому наголошуючи постійно на обранні одного з трьох відразу запропонованих варіантів ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та поліцейським останньому повідомлено, що в будь-якому випадку відносно нього будуть складені адміністративні матеріали.

Тобто з відеозапису видно, що поліцейський пропонує водієві вибирати варіанти дії/бездіяльності, та при цьому співробітник поліції порушує послідовність проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, що встановлена в Законі.

В той же час пропозиція поліцейського не відповідає нормам законодавства, оскільки пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України передбачено, що це обов`язок водія, а не його право, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А у разі відмови від огляду настає відповідальність за ст. 130 КУпАП. Тобто надання водію право відмовитися від огляду на визначення стану сп`яніння вказує на можливе введення його в оману та провокація, так як особа не може нести відповідальність за реалізацію свого законного права. І якщо б таке право існувало, то не існувало б відповідальності за ст. 130 КУпАП в частині відмови водія від огляду на визначення стану сп`яніння.

Виходячи з положень ст.130, ст.266 КУпАП та положень Інструкції №1452/735 поліцейському необхідно було зрозуміло роз`яснити водієві, що відмова від огляду на місці зупинки, а так само і відмова від огляду в медичному закладі тягне відповідальність за ст. 130 КУпАП та яка санкція статті.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 в даному випадку, не можуть беззаперечно свідчити про умисну його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Приписами ст.62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження в справі необхідно закрити в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 38, ч.5 ст. 126, ч.2 ст.130, п.1, 7 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУ пАП.

Провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко