ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2581/24
Провадження №3/477/1543/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Клюсевич-Шараповою Н.М.,

за участю:

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

прокурора Одєгової Н.М.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань в Миколаївській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2024 року до суду надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №374 від 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 , будучи депутатом 8-го скликання Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і на якого, відповідно до пп. б) п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції поширюється дія цього Закону, а також суб`єктом правопорушення, відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП, в порушення ч.1 ст. 45 цього Закону та Закону України Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану № 3384-ІХ від 20 вересня 2023 року зобов`язаний був до 31 січня 2022 року подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, але зробив це лише 19 вересня 2024 року.

Разом з цим судом установлено, що згідно з діючими на той час нормами

глави 3 Закону України Про судоустрій та статус суддів, рішенням Вітовської районної ради Миколаївської області від 13 лютого 2020 року №13 «Про затвердження списку присяжних Жовтневого районного суду Миколаївської області» було затверджено список присяжних (у кількості 15 осіб), серед яких також і ОСОБА_1 .

Відповідно частини 1 статті 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02 червня 2016 року, присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

В частині 2 цієї ж статті передбачено, що присяжні виконують обов`язки, визначені п.п. 1, 2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону, тобто обов`язки судді під час розгляду справ.

Згідно з частиною 3 статті 68 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02 червня 2016 року на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

У своєму рішенні ЄСПЛ в справі Надточий проти України від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер .

До того ж, Конституційний суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Положення , не містить поняття відводу судді чи неможливості розгляду справи в конкретному суді, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності судді, чи в даному випадку присяжного, що суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права. Таким чином, порушено принцип права справедливості, оскільки особа, відносно якої складено протокол, є присяжним та здійснював свої повноваження в Жовтневому районному суді Миколаївської області.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме положення ст. 32 та ст. 34 КПК України.

Згідно з частиною другою статті 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 63 Закону України Про судоустрій і статус суддів присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя; присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1,2, 4-6 частини сьомої статті 56 цього Закону, в тому числі справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно з визначенням основних термінів КПК України, наведеними, зокрема, в пункті 23 частини першої статті 3 КПК України, суддя це голова, заступник голови, суддя Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, апеляційного суду, місцевих загальних судів, які відповідно до Конституції України на професійній основі уповноважені здійснювати правосуддя, а також присяжний.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 7 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено, що Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 в період 2020-2023 років здійснював свої повноваження присяжного в Жовтневому районному суді Миколаївської області та брав участь в розгляді справ, зокрема й в справі №477/536/21, то слід дійти висновку про неможливість розгляду даної справи щодо вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в Жовтневому районному суду Миколаївської області, що є наслідком звернення до Миколаївського апеляційного суду із відповідним поданням для вирішення питання про направлення цієї справи до іншого суду.

Керуючись статтями 221, 268, 278, 280 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Направити до Миколаївського апеляційного суду справу №477/2581/24 (провадження №3/477/1543/24) відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, для вирішення питання про її передачу для розгляду до іншого суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Козаченко