Справа№464/3397/24
пр.№ 3/464/1484/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортними засобами, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 24.04.2024 о 22.07 на вул. Стрийська, 45 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Toyota», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулось 18.06.2024, вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що дійсно 24.04.2024 о 22.07 на вул. Стрийська, 45 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Toyota», р.н. НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія. Так, водійське посвідчення отримав у Німеччині, якого не має при собі, оскільки знаходиться у батьків закордоном, а тому не міг пред`явити його працівникам поліції.

В судове засідання, призначене на 04.07.2024, не з`явився, скерував до суду письмові пояснення, відповідно до яких вказав, що має посвідчення водія категорії Б, однак таке на даний час перебуває у його батька в Німеччині, який має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим організувати для нього транспортно є доволі складно. Зазначає, що на старому телефоні мав фото його посвідчення водія. Крім того, 24.04.2024 сів за кермо через крайню необхідність. Так, визнає, що керував автомобілем, не маючи при собі відповідних документів, однак обвинувачення щодо відсутності у нього посвідчення водія не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що найближчим часом посвідчення буде у нього, а тому зможе представити таке суду. Просить врахувати дані пояснення при розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП учасник дорожнього руху підлягає адміністративній відповідальності у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП в період часу з 24.04.2023 до 24.04.2024, відсутність права на керування транспортним засобом внаслідок його не отримання чи позбавлення.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 24.04.2024 о 22.07, керуючи транспортним засобом марки «Toyota», р.н. НОМЕР_1 , на вул. Стрийська, 45 у м. Львові, був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до п. 2.1А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всі вище перелічені положення є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин керування транспортним засобом без підтвердження наявності права на керування транспортним засобом, встановлення винних осіб.

На підтвердження вини ОСОБА_2 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №749752 від 24.04.2024;

-довідку УПП у Львівській області ДПП від 30.04.2024, відповідно до якої згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-довідку УПП у Львівській області ДПП від 30.04.2024, з якої вбачається, що згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані;

-довідку УПП у Львівській області ДПП від 30.04.2024, з якої вбачається, що 10.07.2023 УПП в Закарпатській області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-копію постанови серії ЕНА №1991747 від 24.04.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП суб`єкт підлягає адміністративній відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З цього слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, як суб`єкта, що керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Жодних доказів, які б спростовували викладене, суду не надано.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 підтверджена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, довідками, постановою, які суд вважає належними та допустимими.

При цьому, такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, доводять, що ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, оскільки згідно з даними УПП у Львівській області ДПП такого не отримував, та будучи 10.07.2023 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто протягом року, а саме 24.04.2024 о 22.07 на вул. Стрийська, 45 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Toyota», р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , враховую характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу, та приходжу до висновку про необхідність накласти на нього стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, згідно зі ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору судом не встановлено, а відтак з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч. 5 ст. 126 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів. обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.