ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Чистої В. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Єрмоленко А. В. на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, має на утриманні малолітнього сина 2013 року народження,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 к.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 16.08.2024 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України своїх обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який завдав тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді садни на тілі, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Єрмоленко А. В. просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Просить звернути увагу, що у протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення, конкретних обставин, які б вказували на ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків щодо її сина та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухиляється ОСОБА_1

Вказала, що у протоколі не зазначено, які конкретно дії ставляться ОСОБА_5 у провину та мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не зазначено, в чому полягало невиконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не вказану норму закону, яку порушила ОСОБА_6 .

Вважає, що сам по собі факт того, що ОСОБА_2 завдав тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 у вигляді садни на тілі, який не доведений жодними доказами, не свідчить про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Також зазначає, що в порушення вимог КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ані дати вчинення правопорушення, ані часу та місця вчинення адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, таке формулювання адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП є неконкретним, що позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливості ефективно захищатися від нього і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме: не містить дати, часу та місця вчинення правопорушення, також не містить суті адміністративного правопорушення, зокрема, не містить посилання на конкретні обов`язки від виконання яких ухилилася ОСОБА_6 , не містить посилання на чинне законодавство, яким передбачені відповідні обов`язки, інші відомості необхідні для вирішення справи, захисник вважає, що вказаний протокол не може бути використаний як належний та допустимий доказ у справі. Будь-яких інших доказів, в тому числі фото/відео, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надано.

Захисник Єрмоленко А. В. надіслала до суду клопотання, в якому просила справу слухати без її участі та без участі ОСОБА_1 . Доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримала, просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вищенаведених вимог закону не дотримався.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №147940 від 30.08.2024, ОСОБА_1 16.08.2024 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 СК України своїх обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який завдав тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді садни на тілі.

Посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Адвокат, що представляє інтереси ОСОБА_1 ОСОБА_8 , просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Наведені в апеляційній скарзі доводи адвоката є обгрунтованими, з огляду на наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №147940 від 30.08.2024 судом покладено в основу рішення.

Однак при прийнятті рішення судом не враховані положення ч. 1 ст. 256 КУпАП, якою передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що зазначена норма закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч., незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

За порушення таких обов`язків, батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За такого, протокол про адміністративне правопорушення обов`язково має містити посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Проте, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №147940 від 30.08.2024, складеного щодо ОСОБА_1 , неможливо встановити, які саме порушення нею допущено.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та що вона порушила вимоги ст. 150 СК України.

Разом з тим, ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, які є вичерпними. А у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та не конкретизовано, який саме обов`язок, передбачений ст. 150 СК України, порушила ОСОБА_1 . Тобто фабула вчиненого адміністративного правопорушення у протоколі не конкретизовано взагалі.

У протоколі лише зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдав тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді садни на тілі. При цьому, не зазначено, коли та де саме відбулись ці події, та обставини події.

Також у протоколі не зазначено, від виконання яких саме батьківських обов`язків ухилилась ОСОБА_1 , що стало наслідком вчинення її малолітнім сином ОСОБА_2 таких дій щодо ОСОБА_3 .

Тобто, у протоколі не викладено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Суд вважає, що з матеріалів справи неможливо встановити причинний зв`язок між діями (чи бездіяльністю) ОСОБА_1 та наслідками, які настали (поведінкою ОСОБА_2 , який вдарив ОСОБА_3 ).

Отже, за наведеного порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та не викладення суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, а відтак, і наявність складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Ці сумніви, відповідно до положень ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки суддя притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за протоколом, який не відповідає вимогам 256 КУпАП, та дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Єрмоленко А. В. задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова