ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимирі матеріали, які надійшли з Володимирського РВП ГУНП Волинської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

УСТАНОВИЛА:

12.07.2022 року, о 01 год. 00 хв., по вул. Д. Галицького в м. Володимир, Волинської області ОСОБА_1 , керував автомобілем марки "Опель Астра" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). У зв`язку з виявленням працівником поліції у нього ознак алкогольного сп`яніння, за власною згодою, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alkotest Drager", результат тесту 1,93 проміле, після чого з результатом тесту не погодився, однак від запропонованого поліцейським проходження огляду в медичному закладі Володимирське ТМО, відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки через SMS повідомлення, судової повістки, а також оголошення на веб-сайті судової влади від 05.08.2024 року.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від правопорушника не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини його неявки до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 а ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або вразі незгодиз йогорезультатами оглядпроводиться взакладах охорониздоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 4 Розділу 1 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року N 1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно доп. 3Розділу 1Інструкції ознакамиалкогольного сп`янінняє: запахалкоголю зпорожнини рота; порушеннякоординації рухів; порушеннямови; вираженетремтіння пальціврук; різказміна забарвленняшкірного покривуобличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ставиться у вину одночасно керування транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД N 002962 від 12.07.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, при цьому він на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а отримавши результат тесту 1,93 проміле, з ним не погодився, при цьому на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, відповідно до визначеної законом процедури, відмовився. Протокол не містить пояснень ОСОБА_1 , оскільки він від їх надання відмовився. Заяв, клопотань, скарг протокол не містить.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою з результатом огляду проведеного на місці події, згідно яких, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідала обстановці. Огляд проводився зі згоди ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager, за результатами огляду встановлено 1,93 ‰.

- відеофайлами на диску, в ході дослідження яких судом встановлено факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 при патрулюванні поліцейських на блокпосту. Під час перевірки документів у водія, працівником поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота. При цьому, поліцейським було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема роз`яснено можливість проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, або в медичному закладі. На відеозаписі зафіксовано, що водієві продемонстровано прилад, цілісність трубки алкотестера, ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер, який надав результат 1,94 ‰. Водій ОСОБА_1 не погодився з результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим поліцейський, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП висловив вимоги до водія пройти огляд в медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 відмовився. Відмова водія мала місце в присутності свідків, що зафіксовано на відеозаписі. При цьому, водію роз`яснювалися його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Водія ОСОБА_1 відсторонено від подальшого руху транспортним засобом.

Згідно довідки інспектора САП Володимирського РВП ГУНП, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.10.2010.

Ознайомившись зі змістом протоколу та доданим до нього матеріалами, зокрема відеозаписом з місця події, суд приходить до висновку про відсутність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за вказаних обставин, як порушення п. 2.9 а ПДР України, тобто як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки визначена законом процедура проходження огляду на стан сп`яніння, враховуючи не визнання ОСОБА_1 даних огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу, потребувала проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився. За вказаних обставин, лише після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та підтвердження факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, можна було б кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ознакою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отже, порушенням ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР України, підлягає виключенню з обвинувачення. Однак, вказане не виключає його вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР України.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. До таких висновків суд приходить виходячи з того, що ОСОБА_1 пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці та отримавши результат, що підтверджував його перебування у стані алкогольного сп`яніння, з ним не погодився, при цьому на законну вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, відмовився.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_1 , а й для оточуючих, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ