ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1560/24 Справа № 235/2535/24 Суддя у 1-й інстанції - Токарєв А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Кабриль Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Калініченка І.О. на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 26.03.2024 року ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, характерний запах алкоголю) під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування військової частини. У зв`язку з чим ОСОБА_1 було направлено на огляд до підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп`яніння. Згідно тесту на алкоголь № 2949 від 26.03.2024 року результат 1,961 ‰.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суддя неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не врахував недостатність належних доказів для притягнення особи до відповідальності та формально підійшов до вивчення обставин справи. Зазначає, що судом не розглянуто його клопотання про відкладення справи для надання можливості ознайомлення з її матеріалами. Вказує, що суд безпідставно розглянув справу за відсутності відомостей про ознайомлення з матеріалами справи, оскільки таким чином позбавив можливості ОСОБА_1 у реалізації його прав, визначених статтями 268 і 271 КУпАП, Звертає увагу, що твердження суду не відповідають матеріалам справи та встановленим обставинам, а в діях ОСОБА_1 відсутні дані, які б з достовірністю свідчили про об`єктивні та суб`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Після ознайомлення з матеріалами адміністративного правопорушення захисником подані письмові пояснення, в яких він просив закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності по малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Звертає увагу, що ОСОБА_1 вперше вчинив адміністративне правопорушення, його діями не було завдано шкоди суспільним інтересам, відсутні потерпілі особи, його дії носять малозначний характер, не завдана матеріальна шкода. Тому, на його думку, існують достатні підстави для застосування звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності по малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: перебування військовослужбовця на території тимчасового розташування підрозділу військової частини у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Зважаючи на приписи ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування , Збройних Сил України , інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій,а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Скасування особливого періоду буде здійснено окремим указом Президента України "Про демобілізацію".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю підтверджується наступними по справі доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення ДНПК-2 № 660 від 26 березня2024 року, згідно якого 26.03.2024 року солдат ОСОБА_1 є військовослужбвцем військової частини НОМЕР_1 був виявлений начальником зв`язку в/ч НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, характерний запах алкоголю) під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування підрозділу у АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим уповноваженим було прийнято рішення направити солдата ОСОБА_1 на огляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп`яніння. Перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується тестом на алкоголь № 2949 від 26.03.2024 року, результат 1,961 ‰.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «АлКонт-М» №83013393, згідно якого результатом огляду на стан сп`яніння є позитивна проба 1,961 ‰ та роздруківкою результату тесту № 2949 від 26.03.2024 року.

Копією військового квитка НОМЕР_2 , згідно якої ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 26.03.2024 року перебував на території військової частини НОМЕР_1 та вжив алкогольні напої горілку. Свою провину визнає повністю, просить суворо не карати.

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та чек результату тесту містять підписи ОСОБА_1 , які апеляційний суд розцінює як згоду з результатом огляду.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, відповідають фактичним обставинам справи і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, ст. 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

ОСОБА_1 був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Надав пояснення, що він 26.03.2024 року перебував на території військової частини НОМЕР_1 та вжив алкогольні напої горілку. Свою вину визнав повністю, просив суворо не карати та у зв`язку із необхідністю виконання обов`язків військової служби розглядати справу без його безпосередньої участі. В матеріалах справи наявна заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, яка власноруч підписана ОСОБА_1 . ОСОБА_1 скористався своїм правом на юридичну допомогу та уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Калініченко та Партнери».

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції щодо можливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обгрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про закриття справи за малозначністю, слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст.172-20 КУпАП, передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, вживання військовослужбовцем алкогольних напоїв та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані на території тимчасово розташованої військової частини в умовах особливого періоду не може вважати малозначним.

На даний час в країні триває воєнний стан, і вживання алкоголю військовослужбовцями перешкоджає підтриманню належного рівня військової дисципліни та правопорядку, зменшує бойову готовність військових частин та спроможність виконувати визначені завдання задля захисту Вітчизни.

Звільнення військовослужбовців від відповідальності за вчинення таких дій моделює негативну поведінку серед військовослужбовців та нівелює принцип невідворотності справедливого покарання за скоєння правопорушень, і як наслідок, підриває обороноздатність країни в цілому.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

З огляду на вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування такого заходу як усне зауваження не буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню ОСОБА_1 вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя