Провадження № 3/127/7550/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 рокум. Вінниця

Cуддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128738 від 13.09.2024, 13.09.2024 о 21 год. 45 хв. у м. Вінниця, вул. Батозька, 2, водій керуючи ТЗ не маючи при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, вчинивши дане правопорушення вдруге протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з перебуванням на службі у м. Львів. Свою вину визнає, просить суворо не карати, та застосувати до нього мінімальне стягнення.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, і повинен нести відповідальність, встановлену законом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Судом встановлено, що 13.09.2024 о 21 год. 45 хв. у м. Вінниця, вул. Батозька, 2, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ не маючи при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, вчинивши дане правопорушення вдруге протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим складено протокол.

До протоколу додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1138294 від 21.12.2023 із змісту якої слідує, що 21.12.2023 о 18:01:18 у м. Львів, вул. Городоцька-Сяйво, ОСОБА_1 керував ТЗ не маючи права керування таким ТЗ, а також перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, чим порушив п.2.1а ПДР, у зв`язку з чим на нього було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Відділу адміністративної практики УПП у Вінницькій області, яка теж долучена до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Будь-яких доказів, які б спростовували вказане, матеріали справи не містять.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як встановлено судом ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, водночас суд звертає увагу на наступне.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує, що станом на час розгляду даної справи, суду не надано доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_2 , на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення належав останньому, а тому відсутні правові підстави для застосування до останнього такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу.

Крім того, судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень п`ятдесят копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Жмудь