Справа № 467/619/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Поплавської О.В.,

адвоката Бойченка Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та адвокатом Бойченко Геннадієм Анатолійовичем з використанням власних технічних засобів матеріали, які надійшли з Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2024 року о 22 годині 50 хвилин, по вул. Шевченко в смт. Арбузинказа ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW-X5 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчить різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння кінцівок рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 2290, тест № 1827, результат якого після продуття склав 1.01 промиля. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився.

В судовому засіданні адвокат Бойченко Г.А. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважав, що поліцейськими порушено вимоги ст. 256 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не підтверджено обставини, викладені в адміністративному протоколі фактичними даними, а саме факту керування транспортним засобом, руху транспортного засобу, факту порушення водієм ПДР України, і як наслідок його незаконне зупинення за таке порушення, порядку огляду особи на стан сп`яніння, погодження або не погодження ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того технічні записи проведено не безперервно. Прилад Драгер градуювання не проходив, тому не мав законних підстав використовуватися.

Вислухавши думку адвоката, вивчивши матеріали справи та додані докази, дослідивши оптичний диск з відеозаписом, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч. 4 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КупАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п."а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 784546 від 12 квітня 2024 року, ОСОБА_1 12 квітня 2024 року о 22 годині 50 хвилин, по вул. Шевченко в смт. Арбузинка керував транспортним засобом BMW-X5 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчить різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння кінцівок рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 2290, тест № 1827, результат якого після продуття склав 1.01 промиля. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки. Вказаним водій порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписувати відмовився. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 усунуто від керування транспортним засобом шляхом запирання двері авто на замок.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 , сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом у даній справі.

Відповідно до роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, прилад №ARAM-2290, результат тесту № 1827 становить 1.01 ‰. Роздруківка підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Також матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено результати огляду на стан сп`яніння 1.01 ‰. В графі з результатами згоден особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поставив свій підпис.

При цьому, суд звертає увагу на те, що водій ОСОБА_1 незгоди з показниками приладу Drager 2290, не висловлював.

В матеріалах справи також наявне направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2024 року із записами, що ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд.

Згідно довідки старшого інспектора САП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Т. Будакової, згідно бази даних інформаційно-аналітичної системи Національної поліції ІКС ІПНД підсистеми "Головного сервісного центру" ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що водій ОСОБА_1 запитував працівників поліції, для чого це їм потрібно, він нічого не порушував, не газував, нікого не збив, навіть не перевищив швидкості. Далі пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, результат якого склав 1.01 ‰. З результатом огляду водій був ознайомлений, незгоди з показниками технічного засобу не висловив та бажання їхати в медичний заклад не виявляв. В подальшому, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час проведення огляду на стан сп`яніння і складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений ОСОБА_1 факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Посилання адвоката на те, що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, є помилковими, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Посилання захисника стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, адвокатом, не надано суду доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки під час зупинки транспортного засобу.

Також, не може бути достатньою підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності і посилання захисника на неналежність доказу відеозйомки так як вона не є безперервною, оскільки недотримання правила безперервності ведення відеозапису позбавляє цей доказ ознаки повноти відображення подій, але не спростовує факти, зафіксовані відеозаписом.

Вищезазначений відеозапис дійсно не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але він містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і ознайомлення з результатом такого огляду, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП. Суд вважає, що інформація, що міститься на відеозапису, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності доказів відеозапису керування, то необхідно зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10 ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом події, який долучений працівниками поліції.

Так, зі вказаного відеозапису убачається, що ОСОБА_1 запитував працівників поліції, для чого це їм потрібно, він нічого не порушував, не газував, нікого не збив, навіть не перевищив швидкості. Як водію транспортного засобу ОСОБА_1 , було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився. При цьому, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 жодного разу заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом не висловлював.

До того ж, відеофіксація моменту керування транспортним засобом та його зупинки при складанні протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковим доказом його вчинення, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.

Більш того, норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (ст. 251 КУпАП).

Щодо посилання адвоката на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 784546 від 12 квітня 2024 року не зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ньому вказано керування особою транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та такі дії не становлять об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення, то суд вважає, що таке не є істотним порушенням та не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Що стосується доводів адвоката про незаконність та безпідставність використання спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 ARAM - 2290 під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то такі не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як було установлено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 ARAM - 2290.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Законом України "Про метрологію, метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016 року визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями" для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, до яких належить газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», становить 1 рік. Отже, газоаналізатори виробництва компанії Drager Safety AG&Co, KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Водночас, на самій роздруківці газоаналізатора Drager Alkotest 6810 зазначено, що його калібрування було проведено 24.05.2023 року.

Крім цього, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 24.05.2023 року, видане Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації ДП «Київоблстандртметрологія» газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Alkotest 6810 Зав. № ARAM - 2290, даний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Дане свідоцтво чинне до 24 травня 2024 року (а.с. 33).

Відповідно до п. 13 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" становить 1 рік. З роздруківки результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6810 від 12.04.2024 видно, що останнє калібрування вказаного приладу відбулось 24.05.2023, тобто в межах встановленого міжповірочного інтервалу.

Відповідно до положення п. 4 Керівництва з експлуатації приладів для контролю (вимірювання) вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6810 встановлені обов`язкові операції «Сервісне технічне обслуговування» та «Градуювання», які нерозривно пов`язані між собою та проводяться одночасно перед операцією «Повірка».

Відповідно до п. 23 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за № 1417/29547, "Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями" повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік.

Отже, суд відхиляє посилання адвоката щодо недійсності висновків приладу Drager 6810.

Також суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Драгер та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування.

За такого, суд вважає доведеним, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, оскільки 12 квітня 2024 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В рішенні по справі "О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Відповідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид стягнення суд враховує, що порушнику, крім стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, можливо призначити стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287, 289, 294Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова