ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/341/24

Провадження № 33/4820/456/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Забєліної І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Ковальчук І.М., поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , працюючою медичною сестрою КНП «Красилівська БЛ», РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

За постановою суду, 14.02.2024 о 15 год. 34 хв. в м. Красилів, по вул. Привокзальна, 4А, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій пройти відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Ковальчук І.М. просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що працівник поліції зупинив ОСОБА_1 як водія, який керував транспортним засобом будучи не пристебнутим, хоча остання його використовувала, але відстебнула після зупинки, збираючись вийти з авто і працівниками поліції не була винесена постанова за ч.5 ст.121 КУпАП, що свідчить про безпідставність зупинки.

Зазначає, що оскільки працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР, яке слугувало підставою для зупинки її транспортного засобу, то всі наступні вимоги працівників поліції не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Ковальчук І.М., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №254151 від 14.02.2024, що у вказаний день о 15 год. 34 хв. в м. Красилів, по вул. Привокзальна, 4А, Красилівської ТГ водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій пройти відмовилася.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- відеозаписом обставин правопорушення, на якому на запитання ОСОБА_1 працівник поліції вказав, що причиною зупинки було те, що ОСОБА_1 керувала автомобілем, не будучи пристебнутою паском безпеки. В ході розмови працівника поліції з ОСОБА_1 , поліцейський запропонував останній пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», з тих підстав, що чує запах алкоголю. На пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовилась. Після чого, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 спочатку погодилась, проте, потім повідомила поліцейського, що проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі не буде. Після чергового отримання відмови водія ОСОБА_1 проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно неї буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснено водію її права.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не можуть бути задоволеними доводи апелянта про безпідставність зупинки транспортного засобу з огляду на наступне.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувався та діяв на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно з п.п. 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.12.2021 року, № 1456 правовою основою перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Закони України «Про основи національного спротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про національну безпеку України», «Про Національну поліцію», «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях», затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.

Тому, в умовах воєнного стану працівники поліції мають право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, з метою запобігання правопорушень, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Крім того, з наявного відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив причину зупинки ОСОБА_1 , а саме що остання будучи не пристебнутою керувала транспортним засобом.

Твердження апелянта про те, що працівником поліції не була винесена постанова за ч.5 ст.121 КУпАП слід залишити поза увагою, оскільки зазначене не спростовує висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Ковальчук І.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК