Справа № 369/9391/23 Головуючий в суді І інстанції - Козак І.А.
Провадження № 33/824/1541/2024 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Алексійчука О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексійчука Олексія Миколайовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 17 червня 2023 року о 00:30 год., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Volkswagen Passat», днз НОМЕР_2 , по вул. Залізнична в с. Тарасівка Фастівського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульних, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», за результатами якого станом на 00:53 год. 17 червня 2023 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.31 проміле етилового спирту.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Алексійчук О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року та постановити нову, якою справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки працівниками поліції не доведено факту керування транспортним засобом, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП України.

У відео яке долучене до матеріалів адміністративної справи є невідповідність тим обставинам, які викладені в протоколі, щодо місця вчинення правопорушення, а також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 00 год. 30 хв., однак відео починається о 00 год. 36 хв. та на якому видно, що водій знаходиться поблизу автомобіля, який не заведений. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу. Наявними доказами керування транспортного засобу є пояснення свідків, щодо яких є сумніви в їх неупередженості.

Стверджує, що так як свідками, які зазначені в протоколі є особи, які перебували на чергуванні у форменому одязі та є працівниками громадських формувань, що виконують функцію по забезпеченню публічного порядку, безпеки та сприяють дотримання вимог законодавства, не можуть вважатись юридично незацікавленими особами та особами, що можуть нейтрально відтворити обставини.

Також потрібно взяти до уваги той факт, що ОСОБА_1 були нанесені тілесні ушкодження особами, які зупиняли автомобіль Фольцваген Пасат, даний факт внесений в ЄРДР.

Крім цього згідно протоколу вказано, що водій керував транспортним засобом в с. Тарасівка вул. Залізнична, а згідно пояснень водія було зупинено в АДРЕСА_2 , що є два різних населених пункти.

До того ж, є не відповідність в часі складання протоколу та визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено о 00 год. 50 хв., а згідно чеку драгер та відео, огляд проводився о 00 год. 51 хв. тобто після складання протоколу.

Відтак, як випливає зі змісту оскарженої постанови, письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції не дотримався наведених вище вимог закону, оскільки обставини у справі, які впливають на об`єктивність належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Алексійчука О.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 100337 від 17.06. 2023, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 1);

- в результаті тесту приладу Драгер від 17.06.2023 відповідно до якого результат тесту складає 2,31% (а.с. 5);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 2,31 %. В даному акті також зазначено, що ОСОБА_1 згоден з його результатом, про що свідчить його підпис (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3-4);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 21).

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про не відповідність в часі складання протоколу та визначення стану алкогольного сп`яніння та визначення стану алкогольного сп`яніння, то вказана помилка є технічною з боку робітників поліції та не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу.

Доводи апелянта з приводу неправильно зазначеного робітниками поліції місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , яке різниться з фактичним місцем зупинки, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах провадження відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом - не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та спростовуються, зокрема даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №100337, який був підписаний водієм без будь-яких зауважень чи заперечень з приводу керування транспортного засобу. Крім того, з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Окремо слід зазначити, що ані діючим законодавством, ані Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським.

Крім того, будь-яких законних та вмотивованих підстав, які б свідчили про неупередженість свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як про це зазначає апелянт, апеляційний суд не вбачає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а доводи апеляційної скарги не є такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алексійчука Олексія Миколайовича - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко