ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2453/24 Справа № 209/1573/24 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Постановою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 05 березня 2024 року о 09 годині 25 хвилин у місті Кам?янське по вулиці Харківській, керував транспортним засобом «Daewo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп?яніння (зіниці очей не реагують на світло, підвищена пітливість, сухість порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на те, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, не відповідають ознакам, зазначеним у п.3,4 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 ( далі Інструкція №1452/735).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить дописування олівцем поруч з буквою "Ч" - цифра "1" вже після його складання.

Також зазначає, що керування особою транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки стан наркотичного сп`яніння та наявність ознак наркотичного сп`яніння не є тотожними поняттями, а відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння матиме місце лише після відмови проходження відповідного огляду у медичному закладі.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Науменко В.Б. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши витребувані із Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет наркотичного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №589553 від 05.03.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ББА №307505 від 05.03.2024 року, актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння від 05.03.2024 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Зазначені на долученому до матеріалів справи відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент висунення вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейських були відсутні жодні підстави вважати що водій знаходився у стані наркотичного сп`яніння, слід визнати безпідставними, оскільки вони спростовуються вищевказаними документами.

До того ж, апеляційний суд зауважує, що поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (зокрема наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, були зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог п.п.«а» та п.п.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння законодавством не передбачена, так як протокол щодо ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання на те, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння матиме лише після такої відмови в медичному закладі, не є слушним, так як у відповідності до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, тому, оскільки ОСОБА_1 відмовився виконувати вимоги п. 2.5 ПДР на нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на те, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають ознакам, зазначеним у п.3,4 Розділу І Інструкції №1452/735, не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як відповідно до відеозапису місця події працівники поліції повідомили, що у них є підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, о 09:29 годині працівником поліції був проведений огляд зіниць ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_1 повідомив, що вживав наркотики ( марихуану) близько неділі тому. Неточне зазначення в протоколі ознаки сп`яніння зіниці очей не реагують на світло не є істотним порушенням зазначеної Інструкції, оскільки реакція зіниць на світло була перевірена поліцейським та знайшла своє підтвердження, тому не спростовує висновків суду про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, також під час складання протоколу ОСОБА_1 не виклав своїх заперечень щодо зазначення ознак сп`яніння, протокол підписав особисто.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить дописування олівцем поруч з буквою "Ч" - цифра "1" вже після його складання, не є слушним та спростовується відеозаписом місця події, відповідно до якого о 10:15 годині під час ознайомлення з протоколом було озвучено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому на відеозаписі також видно сам протокол, із зазначенням кваліфікації адміністративного правопорушення.

При розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи; його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлених судом обставин, суперечать наявним у справі доказам і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду: О.В. Рябчун