Справа № 703/5389/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючу, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 вересня 2024 року близько 22 години 30 хвилин в м. Сміла, вул. С. Наливайка, поблизу будинку №41, висловлювалася нецензурною лайкою в бік працівників поліції та погрожувала їм фізичною розправою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Вона ж, 29 вересня 2024 року близько 22 години 30 хвилин в м. Сміла по вул. С.Наливайка, поблизу будинку №41, не виконувала законну вимогу поліцейських при виконанні ними службових обов`язків, продовжувала вчиняти правопорушення, порушувати громадський порядок, не дотримувалася визначеної дистанції, шарпала працівників поліції за одяг.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала обставин, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, при цьому пояснила, що зазначені дії по відношенню до працівників поліції вона вчинила з огляду на невиконання ними своїх посадових обов`язків щодо припинення правопорушення, яке вчинялося відносно малолітньої особи, яка є інвалідом з дитинства. Так, їй стало відомо, що колишня подруга ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_3 , б`є свого малолітнього сина, який є інвалідом з дитинства, а також не годує його, у зв`язку з чим вона здійснила виклик працівників поліції з метою перевірки належного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків. Прибувши на місце працівники поліції зайшли до будинку ОСОБА_2 та вийшли з нього, після чого стверджували, що невиконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків ними не виявлено. Однак, вона, з такою, на її думку, бездіяльністю працівників поліції, не погодилася, внаслідок чого вимагала від них виконати свої обов`язків. У зв`язку зі своїм емоційним станом, який виник внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 щодо свого малолітнього сина, який є інвалідом з дитинства, та остання фактично доводила його до смерті, вона допустила дії, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення. У подальшому, працівники поліції затримали її та доставили до відділу поліції, при цьому двох її дітей, які прийшли за вищевказаною адресою разом з нею, працівники поліції залишили без нагляду на території будинковолодіння, де проживає ОСОБА_2 , внаслідок чого вони спали на вулиці. У відділі поліції вона перебувала тривалий час, а потім її доставили до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня», де її оглянули та відпустили у подальшому додому.

Працівник відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що точного дня не пам`ятає, у вересні 2024 року у вечірній час отримав виклик про невиконання громадянкою батьківських обов`язків. Прибувши разом з працівником поліції ОСОБА_4 за адресою, яка була зазначена у виклику, при цьому заявників ОСОБА_1 на місці вони не виявили. Пройшовши до будинку та вони побачили дитину, яка мала інвалідність та лежала на ліжку. Дитина була лежала на чистих простирадлах, вдягнута у памперс та біля неї знаходилася їжа, у виді дитячого харчування. Як пояснила мати вказаної дитини, остання є інвалідом з дитинства та має захворювання, з яким тривалий час прожити неможливо, при цьому лікарі констатували, що дитина проживе не більше п`яти років. Як він дізнався, дитині на той час було вже 11 років. Оскільки ними не було встановлено невиконання батьківських обов`язків щодо вказаної дитини, вони вийшли з будинку та у цей час до будинковолодіння підбігала заявниця ОСОБА_1 , за якою бігли двоє дітей. ОСОБА_1 одразу почала висловлюватися нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, як по відношенню до цивільних осіб, серед яких перебував колишній чоловік ОСОБА_1 , які перебували на території будинковолодіння, так і до нього з колегою. Він та ОСОБА_4 неодноразово вимагали від ОСОБА_1 припинити протиправні дії, однак вона не реагувала, продовжувала вчиняти аналогічні дії та намагалася перелізти через паркан на території будинковолодіння, при цьому про дитину не згадувала взагалі. При здійсненні дій, направлених на зупинення вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, вона шарпала його за одяг. У подальшому, після неодноразових вимог щодо припинення протиправних дій та невиконання таких законних вимог працівника поліції, ОСОБА_1 було затримано та доставлено до відділу поліції. Дітей, які прибігли разом з ОСОБА_1 , вони залишили з їх батьком, який перебував на території вищевказаного будинковолодіння, при цьому ОСОБА_1 не заперечувала проти залишення дітей разом з батьком, до якого діти пішли добровільно, після того як він їх покликав. Про затримання ОСОБА_1 було повідомлено захисника, а також її мати, а після складання адміністративних матеріалів, у зв`язку з її збудженим станом, викликано швидку медичну допомогу, яка доставила її до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня».

Працівник відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення, які є аналогічними поясненням працівника поліції ОСОБА_3 , та підтвердив висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою як у їх бік, так і бік цивільних осіб, які перебували на місці виклику, а також висловлювання фізичної розправи. Вказав, що на законні вимоги працівників поліції щодо припинення правопорушення, ОСОБА_1 не реагувала та продовжувала його вчинення, при цьому шарпала працівників поліції за одяг.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 , яка має трьох дітей. 29 вересня 2024 року донька зателефонувала їй та повідомила, що ОСОБА_2 погрожувала їй, а також остання б`є свою малолітню дитину, яка є інвалідом з дитинства. У подальшому, в нічний час з 29 на 30 вересня 2024 року їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що затримали її доньку, а діти залишилися з батьком. ОСОБА_1 тривалий час перебувала у відділі поліції, а потім без її згоди доставили до психіатричної лікарні.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення працівників поліції та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №027096 від 29 вересня 2024 року; даними рапорту старшого інспектора чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Василенка В.В. від 30 вересня 2024 року, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку за №15061; даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коломійця Р.В. від 30 вересня 2024 року; даними копії протоколу серії АА №177849 від 29 вересня 2024 року про адміністративне затримання; копією постанови серії ЕГА №1570279 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, від 29 вересня 2024 року; копією постанови серії ЕГА №1570308 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, від 29 вересня 2024 року; відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диски; усними поясненнями працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також усними поясненнями самої ОСОБА_1 , які були надані ними безпосередньо суді під час судового розгляду.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, доведена повністю.

Як визначено ст.173 КУпАП вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції ст.185 КУпАП, відповідальність за даною частиною статті настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №027278 від 30 вересня 2024 року; даними рапорту старшого інспектора чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Василенка В.В. від 05 жовтня 2024 року; даними рапорту старшого інспектора чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Василенка В.В. від 30 вересня 2024 року, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку за №15061; даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коломійця Р.В. від 30 вересня 2024 року; даними копії протоколу серії АА №177849 від 29 вересня 2024 року про адміністративне затримання; копією постанови серії ЕГА №1570279 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, від 29 вересня 2024 року; копією постанови серії ЕГА №1570308 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, від 29 вересня 2024 року; відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диски; усними поясненнями працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також усними поясненнями самої ОСОБА_1 , які були надані ними безпосередньо суді під час судового розгляду.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, доведена повністю.

Як визначено ст.185 КУпАП вчинення дій, передбачених диспозицією даної статті, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Одночасно, суддя звертає увагу, що під час судового розгляду підстави, якими ОСОБА_1 виправдовувала свою протиправну поведінку та вчинення адміністративних правопорушень, об`єктивно не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу порушника, ступінь вини, сімейний та майновий стан, суддя вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.185 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених правопорушень у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останньою не надані.

На підставі наведеного та керуючись ст.23, 36, ст.173, ст.185, ст.283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ст.185 КУпАП, і, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції ст.185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл./тг м.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023753 код класифікації: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Ігнатенко