Справа № 595/1439/24
Провадження № 3/595/763/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2024 року о 22.48 год. в с. Трибухівці по вул. Язловецька, 30 Чортківського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», результат тесту 0, 46 проміле. Водій з результатом огляду погодився, в медичний заклад їхати відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рекуш О.Р., будучи присутнім у судовому засіданні, заперечив щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, подав до суду письмове клопотання, в якому просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення такого до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 130 КУпАП закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Подане клопотання мотивує тим, що з даним протоколом та матеріалами, що містяться в адміністративній справі, ОСОБА_1 не погоджується, оскільки працівниками поліції допущено ряд порушень та докази його вини в сукупності є недостатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Зокрема, відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою «Drager Alcotest 6810» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,46 проміле. Однак, в матеріалах даної адміністративної справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спецприладу Драгер 6810. Разом з тим, на відеозаписі видніються механічні пошкодження вищевказаного спецприладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, оскільки прилад Драгер 6810 перев`язаний скотчевою стрічкою. Окрім того, на відеозаписі видно, як ОСОБА_1 декілька разів продуває прилад Драгер 6810 з використанням одного і того ж мундштука, що заборонено технічною інструкцією до вищевказаного приладу. Також ОСОБА_1 , будучи незгідним із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, висловлював готовність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні. Отже, працівники поліції зробили неправильний висновок про те, що ОСОБА_1 погоджується із результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. З врахуванням наведеного, результат огляду у 0,46 проміле не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, ст.8 п.5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. На літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що становить, згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і видихуваному повітрі, 0,5 проміле. Також, аналіз матеріалів адміністративної справи свідчить про відсутність у працівників поліції підстав, які регламентовані ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» щодо зупинки транспортного засобу. Так, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку з тим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена даними, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №116266 від 22 серпня 2024 року, де роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноруч проставлений підпис, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно зазначив: «пиво вживав алкогольне, більше не повториться».

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Так, у судовому засіданні було досліджено DVD+R диск з відеозаписами, який долучено до матеріалів справи, в яких зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу. Під час розмови працівників поліції з водієм такі повідомили останньому, що його було зупинено, оскільки в керованому ним автомобілі не працює підствітка номерного знака. Оскільки, під час перевірки вказаної вище несправності, підсвітка вже працювала, працівники поліції винесли водію усне зауваження. Надалі, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що від нього чутно запах алкоголю. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 погодився, результат огляду позитивний 0,46 проміле. Працівники поліції роз`яснили водію, що в разі незгоди з результатом огляду, він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. На запитання поліцейського чи буде водій їхати в лікарню ОСОБА_1 ствердно відповів, що ні. Із відеозапису 0000000__0005 (23:04:18 год.) вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що вживав алкоголь, а саме пояснив, що випив трошки вина. ОСОБА_1 вказав, що приладу довіряє, їхав в лікарню відмовляється (23:04:20 год.).

Згідно долученого до матеріалів справи результату тестування на алкоголь, проведеного 22 серпня 2024 року о 22.58 год., показник приладу «Drager» після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,46 ‰ (проміле) алкоголю. Результат огляду останній не заперечував, що встановлено з відеозапису, дослідженого в судовому засіданні.

Як слідує з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різке почервоніння шкіри обличчя, у графі акту «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено - «0,46%», а у графі «з результатами згоден» - ОСОБА_1 проставлений підпис, що підтверджується також відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що стверджується направленням поліцейського СРПП ВП №2 (м. Бучач) А.Андрухіва, адресованого КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради 22.08.2024.

Відповідно до рапорту ст. інспектора ЧВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Підкови М.Я. від 22.08.2024, 22.08.2024 о 23.37 год. надійшло повідомлення зі служби «102» від ГРПП Канон 20 про те, що зупинили автомобіль марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в стані алкогольного сп`яніння, водій пройшов огляд на місці зупинки, складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Факту керування транспортним засобом і його рух перед складанням протоколу про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до п 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р. про те, що на відеозаписі видніються механічні пошкодження вищевказаного спецприладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, оскільки прилад Драгер 6810 перев`язаний скотчевою стрічкою, суд відхиляє, оскільки прилад під час його використання ознак несправності не виявляв. Окрім того, адвокат Рекуш О.Р. не був позбавлений можливості отримати інформацію щодо приладу Драгер 6810, в тому числі й сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку, шляхом звернення до органів поліції з відповідним запитом, чи клопотати перед судом про необхідність витребування такої інформації. Відтак, будь-які докази, які б свідчили про неправомірне використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Аlcotest 6810» матеріали справи не містять та захисником суду не надано.

Відтак, твердження представника ОСОБА_1 адвоката Рекуша О.Р., щодо наявності обґрунтованих сумнівів несправності приладу, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння, є лише його припущенням, які жодним доказом не доводяться. Також, на відеозаписах чітко зафіксовано, що водій отримав від працівника поліції запаковану трубку, яку сам же і розпакував та передав поліцейському для подальшого використання в алкотестері Драгер, який відразу ж продув. Необхідність повторного продуття водієм газоаналізатора Драгер виникла у зв`язку з тим, що прилад після спроби продуття показував недостатній об`єм повітря для отримання результату огляду, що також слідує з наданого суду відеозапису.

Що стосується доводів захисника про застосування норм міжнародного права щодо максимального рівня вмісту алкоголю у крові, то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавства України про адміністративні правопорушення.

У ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.

Згідно з п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

Таким чином, чинним законодавством України встановлено, що якщо за результатом огляду особи на стан алкогольного сп`яніння показник тесту має цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю, то особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, як встановлено з офіційного інтернет-сайту компанії Saturn® Data International, яка є офіційним представником концерну Drager та дистриб`ютором професійних технічних засобів алко- та наркодіагностики Drager в Україні (http://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/531/), прилад Drager Alcotest 6820 (саме за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння), має похибку у 0,04 ‰ (проміле) при показниках в діапазоні 0,00-0,84 ‰ (проміле).

У той же час у ОСОБА_1 виявлено 0,46 проміле, що із урахуванням похибки спеціального технічного засобу перевищує допустимий цифровий показник 0,2 проміле. Відтак, у даному випадку відсутні підстави для висновку про наявність похибки у вимірюванні.

Доводи захисника про те, що в даній справі у працівників поліції була відсутня підстава зупинки т/з під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки після зупинки т/з працівники поліції роз`яснили водієві, що його було зупинено, так як у керованому ним автомобілі не працювала підствітка номерного знака. З огляду на те, що під час перевірки вказаної вище несправності, підсвітка вже працювала, працівники поліції винесли ОСОБА_1 усне зауваження. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 з приводу наведеної вище несправності автомобіля, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи захисника Птиць О.М., наведені у письмовому клопотанні щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких у суду не викликає сумнівів, у повній мірі стверджується вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно довідки №13166 від 23.08.2024, виданої відділенням поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , згідно даних ІП «АДМІНПРАКТИКА» ІТС ІПНП, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26.04.2024. Дане посвідчення водія вилучено та зберігається у ВП № 2 (м. Бучач).

Аналізуючи досліджені під час розгляду справи докази вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик