Номер провадження: 33/813/2395/24
Номер справи місцевого суду: 522/7907/24
Головуючий у першій інстанції Осіік Д.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2024, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.09.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Звільнено ОСОБА_1 , від сплати судового збору у сумі 605,60 грн. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Встановлено, що 10.05.2024 року о 23 год. 53 хв. в м. Одеса, вул. Армійська, 18Б, водій ОСОБА_1 керуючи електросамокатом JET 200275 перебував у стані сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за місці за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest 7510 ARLM 0408, проба позивна 1,47 проміле. Тест 1316.

Даними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що опис обставин встановлених під час розгляду справи та викладених в оскаржуваній постанові не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому порушена процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП. Зазначає, що матеріали справи не містять факту керування самокатом, його зупинки та підстави зупинки.

В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що електросамокат JET200275 є електросамоваром, який відповідно до ПДР не є механічним транспортним засобом, оскільки його номінальна/максимальна потужність складає 350W/700W.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_2 наголошувала про те, що двоколісний електросамокат JЕT200275, яким в день та час розглядаємих подій керував ОСОБА_1 , потужність електромотора якого до 3 кВт не є механічним транспортним засобом в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху.

На підтвердження своїх доводів представник ОСОБА_2 надала апеляційному суду копію технічних характеристик електросамокату JET200275.

Дослідивши в судовому засіданні вказані документи апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 з огляду на таке.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10, розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями), транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні. До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Слід зауважити, що постановою КМ України від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» державній реєстрації підлягають мопеди. Таким чином, мопеди, моторолери та інші транспортні засоби з електродвигуном до 4 кВт, згідно з терміном «мопед», належать до механічних транспортних засобів.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.

Мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Основною відмінною характеристикою мотоцикла є наявність двох або трьох коліс, а також його відносно невеликі габаритні розміри та незначна для механічного транспортного засобу маса.

Мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Оскільки мопед прирівняно до механічних транспортних засобів, то на його водія поширюються вимоги Правил зі встановлення обладнання, користування засобами безпеки, порядок допуску до керування тощо. Порядок розташування мопедів на проїзній частині викладено в розділі 11 Правил Дорожнього Руху.

Велосипед - транспортний засіб, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Встановлений на велосипеді механічний або електричний двигун (останнім часом вони все більш широко застосовуються) не переводить його в категорію механічних транспортних засобів.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, зазначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху України.

Двоколісний електричний транспортний засіб марки JET200275, яким керував ОСОБА_1 не являється механічним транспортним засобом та не являється мопедом, а є електросамокатом, що підтверджується технічними характеристиками пристрою, в якому зокрема зазначено, що потужність його мотора складає від 350-700 Ватт.

Пункт 1.10. Правил дорожнього руху України дає визначення, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху, лише водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

При цьому, слід врахувати, що електросамокат потужністю до 3 кВт не є механічним транспортом, водій такого велосипеду не повинен мати документи визначені у п. 2.1 ПДР.

Чинним законодавством не передбачено обов`язок водія велосипеду з електродвигуном потужністю до 3 кВт згідно Правил дорожнього руху отримувати посвідчення водія, а отже така особа не може вважатись водієм в розумінні ст. 130 КУпАП.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія двоколісного електричного транспортного засобу марки JET200275 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є помилковим, оскільки він не ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному дослідженні всіх обставин справи.

В свою чергу апеляційний суд надавши юридичну оцінку вище переліченим нормативно-правовим актам дійшов переконання про те, що дії водія ОСОБА_1 підпадають під ознаки диспозиції ч. 3 ст. 127 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність осіб, які керують велосипедами в стані сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку поліцейський мав скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 саме за ч. 3 ст. 127 КУпАП.

Пунктом 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід задовольнити частково, оскаржувану постанову - змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 127 КУпАП наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову суддіПриморського районного суду м. Одеси від 02.09.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 127 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

В іншій частині оскаржувану постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов