Справа № 951/794/24
Провадження №3/951/457/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли із Сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , громадянка України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Козівського районного суду Тернопільської області 11.11.2024 надійшла справа № 951/805/24 (провадження №3/951/464/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04.11.2024.

Крім того, Козівським районним судом Тернопільської області розглядається справа №951/794/24 (провадження №3/951/457/2024) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02.11.2024.

Суд вважає, що спільний розгляд таких справ є доцільним та не суперечить вимогам закону, забезпечить реалізацію положень ст. 36 КУпАП, що також сприятиме забезпеченню прав ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких підстав суд доходить висновку, що дані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер справи №951/794/24, провадження №3/951/457/2024.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 278170 від 02.11.2024 зазначено, що 07.10.2024 о 23 год. 05 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 , а саме висловлювалася нецензурними словами, чинила моральний та психологічний тиск, словесно погрожувала фізичною розправою, проте реальних дій для реалізації своїх погроз не здійснювала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 278126 від 04.11.2024 зазначено, що 04.11.2024 близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Козівської ЦРЛ за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 , а саме висловлювалась в її сторону нецензурними словами, ображала, словесно погрожувала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час судового розгляду, про що свідчить її особистий підпис про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи в протоколах про вчинення адміністративного порушення серії ВАД №278170 та ВАД №278126.

Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що згідно з ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.173-2КУпАП, не є обов`язковою, враховуючи стислі строки, встановлені ст. 38 КУпАП, відведені для розгляду справ про адміністративні правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Так, суд встановив, що 07.10.2024 о 23 год. 05 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 , а саме висловлювалася нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, словесно погрожувала фізичною розправою, проте реальних дій для реалізації своїх погроз не здійснювала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Також суд встановив, що 04.11.2024 близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Козівської ЦРЛ за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 , а саме висловлювалась до неї нецензурними словами, ображала, словесно погрожувала, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- рапортом інспектора сектору моніторингу ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 08.10.2024, та рапортом старшого інспектора чергового ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04.11.2024, зміст яких відповідає обставинам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких вбачається що його співмешканка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , висловлювалася нецензурними словами, чинила моральний та психологічний тиск, словесно погрожувала фізичною розправою, проте реальних дій для реалізації своїх погроз не здійснювала;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що її донька ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Козівської ЦРЛ за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_3 , висловлювалась в її бік нецензурними словами, ображала, словесно погрожувала.

Крім того, обставини, встановлені у судовому засіданні, узгоджуються з даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД № 278170 від 02.11.2024 та серії ВАД № 278126 від 04.11.2024, в яких процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративних правопорушень. При цьому такі протоколи складені із дотриманням вимог КУпАП, містять всі необхідні реквізити, підписані особою, яка склала протоколи, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (словесні образи, нецензурна лайка, погрози), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Відтак суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положення ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». Згідно з ч.6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

З огляду на те, що в силу вказаної норми ст. 39-1 КУпАП направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», є правом суду, суд при вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 доходить висновку про відсутність підстав для направлення її на проходження відповідної програми.

Згідно зі ст.401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 27, 33, 34, 35, 36, 40-1, 173-2, 245, 251-252, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження вищезазначені справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 справу № 951/805/24 (провадження №3/951/464/2024) за ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єднати зі справою №951/794/24 (провадження №3/951/457/2024) за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №951/794/24 (провадження №3/951/457/2024).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає: АДРЕСА_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 12 (дванадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 204 (двісті чотири) гривні.

Штраф має бути сплачений особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 408 (чотириста вісім гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Р.В. Чапаєв