ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/1415/24 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/777/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пузіна Д.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 12 лютого 2024 о 17 годині 55 хвилин по вул. Ленській біля буд. 1А в м. Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW740D д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного (згідно постанови суду) сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджений висновком 1549 від 12 лютого 2024 року. Від керування відсторонений шляхом перепаркування транспортного засобу.

Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі ААД №645446 від 12 лютого 2024 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним та допустимим доказом в даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів.

Зазначив, що результат медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведений за допомогою спеціального технічного приладу становить 0.

Стверджує, що висновки суду щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтверджуються жодним доказом.

Просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2024 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Пузіна Д.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи судом першої інстанції в цілому виконані.

Незважаючи на заперечення стороною захисту в суді першої інстанції вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно, обґрунтовуючи наявність в діях останнього складу правопорушення, виходив з фактичних даних (доказів), які доводять його винуватість.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 645446 від 12 лютого 2024 року та встановлених судом підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 12 лютого 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідніть обличчя, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 3);

- даними Висновку № 1549 від 12 лютого 2024 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння «марихуана, амфетамін, метамфетамін». З даним результатом ОСОБА_1 погодився, про що поставив власний підпис (а.с. 4).;

- відеозаписом події.

Крім того, судом першої інстанції були витребувані з «ОКЗНПД» ЗОР документи, зокрема:

- копія акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 № 1549 від 12 лютого 2024 р., в якому зазначено, що при огляді останнього були встановлені ознаки, які вказували на стан наркотичного сп`яніння, зокрема: поведінка ейфорична, збуджена, метушлива; мовна здатність: прискорена, зіниці: розширені, реакція на світло: млява; рухова сфера міміка: жвава, поза «Ромберга» без хитань, пальцева-носова проба: не чіткі, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з рота: відсутній, які, як встановлено лікарем, призвели до висновку за результатами огляду - наркотичне сп`яніння, гостра інтоксикація (а.с. 31 );

- копію результату імунохроматографічного дослідження № 441 742 від 12 лютого 2024 р., з якого вбачається, що дослідження проведено тест-системою Wondfo-10, за наслідком дослідження у ОСОБА_1 встановлено результат позитивний («марихуана, амфетамін, метамфетамін»)(а.с. 32).

- копію результату токсилогічного дослідження сечі ОСОБА_1 № 263-266, 637 за результатами якого, виявлено психотропні речовини, які відносяться до групи фенілалкіламінів.

Разом із цим, відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано зупинку транспортного засобу під керування ОСОБА_1 за порушення ПДР України: не пристебнути паски безпеки та не ввімкнення покажчику повороту при здійсненні маневру. Перевірка документів, поверхневий огляд транспортного засобу та ОСОБА_1 . Оголошення працівником поліції про виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідніть обличчя, виражене тремтіння пальців рук. На пропозицію працівника поліції проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 надав згоду. Далі, зафіксована процедура огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння. Результат висновку - перебуває в стані наркотичного сп`яніння «марихуана, амфетамін, метамфетамін». З даним результатом ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис у висновку.

Отже, у апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 1549 від 12 лютого 2024 р. про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.

Таким чином, вищевказаний аналіз проведений лікарем у відповідності до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Працівниками поліції, з огляду на наявність обґрунтованих підозр щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння та доставку його до медичного закладу, вказані вимоги закону дотримані.

За вказаних обставин вищевказані докази є належними та допустимими.

На доводи апелянта про те, що висновки суду щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не підтверджуються жодним доказом слід зазначити, що посилання суду в оскаржуваному рішенні щодо знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння являє собою суто технічну помилку та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про встановлення порушень в діях ОСОБА_1 та ухвалення по суті правильного рішення.

Отже, враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/1415/24