ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/318/24 Справа № 693/1528/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Шимчик Р.В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Соловея О.П. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Соловея О.П. на постанову Жашківського райсуду Черкаської обл. від 3.05.2024 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.

Житники Жашківського р-ну Черкась-

кої обл., громадянина України, який

має середню освіту, одружений, пра-

цює водієм у Жашківській БЛ, прожи-

ває

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 30.11.2023 р. в 19:02 год. в м. Жашків по вул. Городищанській Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Jumper, р/номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest», результат позитивний та склав 1,37 ‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення у його діях. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що протокол про адмінправопорушення не відповідає вимогам ст. 130 та ст. 266 КУпАП, обставинам викладеним в протоколі. Вважає, що при складанні протоколу були допущені порушення Інструкцій про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, а також з оформлення матеріалів про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі. А саме в протоколі про адмінправопорушення не вказано суті вчиненого правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адмінправопору-шення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), в протоколі не зазначено жодної з цих ознак. Відсутній акт огляду на стан сп`яніння. В протоколі не перелічено частину вказаних статей, відсутній підпис про ознайомлення з вказаними статтями, є тільки підпис про ознайомлення з його місцем та часом розгляду справи. До протоколу не додано жодного доказу. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння взагалі не було проведено. Акту огляду також не долучено до справи. При наявності підстав у поліцейського вважати, що водій перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Вважає що провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу згідно із законодавством неможливо. Після виявлення працівниками поліції особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, особа не може далі здійснювати рух в автомобілі, працівники поліції повинні забезпечити дорожній рух шляхом блокування автомобіля, тобто застосувати ст. 266 КУпАП, не застосування даної статті вказує на протиріччя і неповноту доводів наведених в протоколі. В матеріалах відсутні дані про затримання та пояснення самого ОСОБА_2 , акт огляду і направлення без печатки. Основним доказом по справі є протокол про адмінправопорушення, без пояснення особи яка притягається до адмінвідповідальності та пояснень свідків. Крім того, суд викликав свідків, але до суду вони не з`явилися, тому їх письмові пояснення не можна враховувати при розгляді справи. Докази по справі не належні та недопустимі, що вказує на відсутність в діях складу адмінправопорушення, на відеозаписі відсутні дані, які вказують на керування транспортним засобом, що він перебував за кермом та їхав на транспортному засобі. В матеріалах справи є акту хіміко-токсикологічного дослідження № 1544 від 30.11.2023 р., на який суд не звернув уваги, а лише критично його оцінив, не надавши йому правової оцінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Соловея О.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити по викладеним у ній доводам, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 30.11.2023 р. в 19:02 год. в м. Жашків по вул. Городищанській Черкаської обл. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Сitroen Jumper, р/номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest», результат позитивний та склав 1,37 ‰, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відеозапису скоєного ОСОБА_1 правопорушення, не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних відеокамер, який долучений працівниками поліції до протоколу про адмінправопорушення, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. На відеозапису також зафіксовані дії, які передували складанню протоколу про адмінправопорушення та складання протоколу про адмінправопорушення. На відеозапису видно, що ОСОБА_1 перебуває поруч з автомобілем, не заперечує, що він є водієм цього автомобіля, керував ним безпосередньо перед тим, як почався відеозапис. Крім того, на відеозапису чути пояснення ОСОБА_1 про те, що в цей день він здав зміну на роботі, випив та їде додому на автомобілі Сitroen Jumper.

З результатами огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» - 1,37 ‰ ОСОБА_1 погодився, обізнаний про результат, про що свідчить його особистий підпис на роздруківці результату огляду, яка додана до матеріалів (а. пр. 1). Згідно відеозапису, поліцейські в спокійній обстановці складають протокол про адмінправопорушення, лише ОСОБА_1 просить не складати на нього протокол.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 048886 від 30.11.2023 р., підтверджується і роздруківкою результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.11.2023 р., виконаного із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», який є позитивним та склав 1,37 ‰, який підписаний ОСОБА_1 (а. пр. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено що огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, мляве мовлення (а. пр. 3).

Апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 встановлені порушення п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд апеляційної інстанції розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не звільнять його від відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адмінправопорушення не вказано суті вчиненого правопорушення, не зазначено жодної ознак правопорушення, відсутній акт огляду на стан сп`яніння, до справи не додано жодного доказу, огляд на стан сп`яніння взагалі не було проведено, акту огляду також не долучено до справи, що після виявлення працівниками поліції особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння особа не може далі здійснювати рух в автомобілі, працівники поліції повинні забезпечити дорожній рух шляхом блокування автомобіля, а не застосування даної статті вказує на протиріччя і неповноту доводів наведених в протоколі, відсутність в матеріалах даних про затримання та пояснення самого ОСОБА_2 , акт огляду і направлення без печатки, а тому докази по справі не належні та недопустимі, що вказує на відсутність в діях складу адмінправопорушення правопорушення, на відео відсутні дані вказуючи на керування транспортним засобом, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 9.11.2015 р. № 1452/735.

Щодо виклику свідків, то апеляційний суд зауважує, що в протоколі про адмінправопорушення та матеріалах справи відсутні відомості про свідків, захисник в суді першої інстанції під час розгляду справи не заявляв клопотання про виклик свідків, тому доводи про недопустимість доказів та порушення права на захист є надуманими та необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд необґрунтовано критично розцінив акт хіміко-токсикологічних досліджень № 1544 від 26.12.2023 р. ( а. пр. 11), згідно якого в результаті дослідження крові ОСОБА_1 не виявлено етилового спирту, оскільки суд вірно зазначив, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом огляду та не заявляв клопотання про направлення його на огляд до закладу охорони здоров`я. Тобто, суд першої інстанції дослідив цей доказ та надав обґрунтовану оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.

Крім того, дослідивши цей доказ, апеляційний суд встановив,що це дослідження проводилося за направленням лікаря ОСОБА_3 КНП «Жашківська БЛ» від 30.11.2023 р. Кров гр. ОСОБА_1 була доставлена до КНП «ЧОНД» 20.12.2023 р. Дослідження проводилося 26.12.2023 р. та результаті в крові концентрація етилового спирту становила 0,0 проміле. Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_4 не зміг пояснити суду про такі істотні обставини: хто, де і в який спосіб брав зразки крові ОСОБА_1 ; хто доставив зразки крові ОСОБА_1 до КНП «ЧОНД» та де і в яких умовах вони зберігались з урахуванням тривалого часу між можливим забором крові, її транспортуванням та дослідженням. А тому апеляційний суд вважає цей акт хіміко-токсикологічних досліджень № 1544 від 26.12.2023 р. не належним доказам та не приймає його до уваги при розгляді апеляції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з порушеннями норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння запропонували останньому два варіанти огляду: на місці зупинки за допомогою спеціального приладу «Drager Alcotest 6810» або у лікарні, останній погодився на огляд на місці зупинки за допомогою спеціального приладу, результат огляду позитивний та склав 1,37 ‰. Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог ст. 254 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про те, що в разі його незгоди особи з результатами огляду на місці, то огляд проводиться в закладі охорони здоров`я, є неспроможними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Жашківського райсуду Черкаської обл. від 3.05.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.