ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1358/24 Справа № 243/2080/24 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м.Кривий Ріг

07.06.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій:

- вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та підлягає скасуванню;

- вказує, що справу розглянуто судом першої інстанції за його відсутності, проте він бажав прийняти участь та надати пояснення;

- зазначає, що йому не було вручено копії протоколу, він не пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру, оскільки не було надано сертифікату його відповідності, не був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, він не мав ознак алкогольного сп`яніння, поводився природно, відеозапис обставин події не є безперервним, а наданий лише фрагмент відео;

- вважає докази у справі неналежними та недопустимими, при розгляд справи судом не було дотримано вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП ст.ст. 55, 59, 63 Конституції України;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05.03.2024 о 08-45 год. в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, по вул. Світлодарська, біля буд. 19, водій керував транспортним засобом Daewoo Nexia GL державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинку за допомогою алкотестера «Драгер 6820» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296190 від 05.03.2024, з фактичних обставин справи;

- рапорт працівника поліції з фактичних обставин справи;

- відеозапис з відеореєстратора, та відеофайл з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт руху транспортного засобу «Daewoo Nexia GL» державний номерний знак НОМЕР_1 , вимогу ОСОБА_1 пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою приладу «Drager» та у медичному закладі, та його відмову від такого огляду, роз`яснення працівником поліції наслідків такої відмови, а саме притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та роз`яснення ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції належним чином дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджено відеозаписом, встановив законність зупинки транспортного засобу, та законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні, та його відмову від такого огляду, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також судом першої інстанції були досліджені письмові пояснення ОСОБА_1 щодо заперечення фактичних обставин справи, які не прийняті судом та оцінені критично.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив подані ним письмові пояснення та особисто пояснив, що перебував у тверезому стані, транспортним засобом не керував, сидів в автомобілі, який був припаркований біля магазина, на пасажирському сидінні, подія відбулася на вимогу працівників поліції. Пари цьому працівник поліції вийшов з магазину, та повідомив, що є свідки, які можуть підтвердити, що він керував транспортним засобом, та якщо він не погодиться із правопорушенням, то будуть викликати представників ВСП, та запропонували оформити протокол, як на цивільну особу, а не на військового. Після чого, він на їх вимогу сів за кермо, проїхав невелику відстані на автомобілі, щоб зафіксувати керування транспортним засобом на відеозапис, та після зупинки на вимогу працівника поліції відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги вказані пояснення ОСОБА_1 , та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за таких підстав.

По-перше, є незрозумілим підстави згоди ОСОБА_1 для вчинення таких дій на вимогу працівника поліції. Відповідно до його пояснень, він у якості пасажира сидів в автомобілі, та погодився на вимогу працівників поліції скласти щодо нього протокол як на цивільну особу, щоб не викликати представників ВСП. При цьому ОСОБА_1 не пояснив, чому присутність представників ВСП була б для нього більш загрозливою у даному випадку. Відповідно до вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що був тверезим, та є незрозумілим побоювання виклику представників ВСП.

По-друге, ОСОБА_1 у своїх поясненнях суду апеляційної інстанції наголосив, що раніше не притягувався до відповідальності за порушення ПДР України за тривалий час роботи далекобійником, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 є досвідченою особою, як у керуванні транспортними засобами, так і в обізнаності наслідків порушення ПДР України, у тому числі за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову від огляду на стан сп`яніння.

З наведеного вище слідує і наступний висновок, що є незрозумілим, що досвідчена та законослухняна особа, без достатніх на те підстав, перебуваючи у тверезому стані та не порушуючи вимог законодавства, свідомо погоджується на складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, наслідки якого їй добре відомі.

Враховуючи викладене вище суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та підлягає скасуванню, неспроможними.

Доводи апеляційної скарги, що справу розглянуто судом першої інстанції за його відсутності, проте він бажав прийняти участь та надати пояснення, є також неслушними, оскільки відповідно до телефонограми про повідомлення ОСОБА_1 дати та часу розгляду справи за вказаним ним мобільним телефоном, його телефон був вимкнутий. На вказаний номер мобільного телефону, крім іншого, судом надсилалося СМС-повідомлення.

Доводи апеляційної скарги, що йому не було вручено копії протоколу, він не пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням алкотестеру, оскільки не було надано сертифікату його відповідності, не був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, він не мав ознак алкогольного сп`яніння, поводився природньо, відеозапис обставин події не є безперервним, а наданий лише фрагмент відео, також не мають під собою підґрунтя за таких підстав.

Відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав його копію, що підтверджується його підписом у відповідній графі. При цьому положення ст. 254 КУпАП не містять обов`язкової вимоги для вручення особі копії протоколу, таке право слід вважати як альтернативне, оскільки особа, щодо якої складено протокол, має право також і відмовитись від отримання проколу.

Щодо ненадання сертифікату відповідності на алкотестер, то відповідно до відеозапису ОСОБА_1 такого сертифікату не вимагав, а від огляду на стан сп`яніння одразу відмовився, теж саме стосується і нескладення акту огляду на стан сп`яніння.

Щодо окремого відрізку відеозапису, який долучено до справи, то суд апеляційної інстанції наголошує, що вимоги безперервності відеозапису стосуються лише його ведення, а не долучення всього відеозапису до матеріалів, сформованого за час чергування - протягом доби, чи за вісім годин чергування. Є нелогічним доручення, а після цього дослідження судом відеозапису в частині, що не стосується конкретного провадження.

Наданий відеозапис стосується безпосередньо події за участі ОСОБА_1 та достатньо відображає фактичні обставини для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги, що докази у справі є неналежними та недопустимими, при розгляд справи судом не було дотримано вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП ст.ст. 55, 59, 63 Конституції України, є також неспроможними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя