ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3448/24 Головуючий в 1 інст. Каряка Д.О.
Провадження №33/807/783/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рощина В.С., потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Кальнія Д.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рощина В.С. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції встановлено, що 9 червня 2024 року о 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_2 в Запорізькій області, Запорізькому районі, в с. Біленьке по вул. Запорізькій, б. 15, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Запорізька-вул. Центральна, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок порушення п.16.11 ПДР України водієм ОСОБА_1 транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Рощин В.С. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказав, що судом неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та допущено однобічність розгляду справи, оскільки вимоги закону не дотриманні, не з`ясовано та невірно оцінені докази у справі, не вирішено клопотання сторони захисту, а сумніви щодо винуватості ОСОБА_1 тлумаченні не на його користь, а проти нього.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 категорично не погоджується з висновками суду, викладеними в постанові та наполягає, що в його діях відсутнє порушення п. 16.11. ПДР України, а ДТП сталася на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг.

Зазначив, що відповідно до схеми ДТП знаків пріоритету на перехресті взагалі нема, обидві дороги мають однакове асфальтне покриття. За таких обставин вважає, що суд припустився помилки, встановивши, що ОСОБА_1 рухався по другорядній дорозі. На підтвердження зазначених фактів стороною захисту була надана фото таблиця, яка повністю узгоджується зі схемою ДТП, та підтверджує що перехрестя вул. Запорізька та вул. Центральна є нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, та на якій відсутні дорожні знаки пріоритету на перехресті. Проте, суд не взяв до уваги докази, надані стороною захисту, не вказав причини їх відхилення та не надав їм оцінку, послався на фотознімок, який наданий потерпілим, на якому зображений дорожній знак 2.3 «Головна дорога».

Сторона захисту наголошує, що фотознімок наданий потерпілим зроблений в іншому місці, ніж в тому, де відбулася ДТП, що не спростовує твердження сторони захисту про рівнозначність доріг на перехресті вул. Запорізька та вул. Центральна.

Вказує, що ОСОБА_1 наполягає, що перед перехрестям за напрямком його руху був відсутній дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», а за напрямком водія ОСОБА_2 був відсутній знак 2.3 «Головна дорога», а тому він вважав перехрестя рівнозначними та керувався п. 16.12 ПДР України. Оскільки автомобіль «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_3 наближався до нього з лівого боку, ОСОБА_1 не мав обов`язку давати йому дорогу і мав перевагу в русі.

Звертає увагу суду, що суд першої інстанції припустився помилки визнавши, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, знаходяться у причинному зв`язку з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, який стороною обвинувачення суду не надавався.

Таким чином сторона захисту вважає що в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення п. 16.11 ПДР України.

Щодо дій водія ОСОБА_2 , апелянт зазначив, що наближаючись до перехрестя, перед яким по ходу його руху був відсутній дорожній знак 2.3 «Головна дорога», він також мав керуватися п. 16.12 ПДР України, та діяти за «правилом правої руки», і надати перевагу в русі водію ОСОБА_1 , який наближався до нього праворуч. Отже вважає, що ОСОБА_2 не мав права керуватися дорожнім знаком, який був встановлений перед попереднім перехрестям, оскільки його дія не поширювалася на місце ДТП, та не мав підстав вважати, що рухається головною дорогою.

Посилається на те, що судом залишено без уваги клопотання про закриття провадження, подане стороною захисту, яке мотивовано тим, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

У зв`язку з вищевикладеним, просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 серпня 2024 року, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

25 вересня 2024 року до Запорізького апеляційного суду надійшли заперечення на вказану апеляційну скаргу від представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Кальнія Д.С. в яких він зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, прийнятим на підставі дослідження наявних доказів і таке, яке не підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів своїх заперечень вказав, що на момент ДТП ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння - 2, 32 проміле, що більше ніж в 10 разів перевищує допустиму норму і відповідно знижує увагу та реакцію, що взагалі недопустимо при керуванні транспортним засобом. Зазначений факт визнавався не лише ОСОБА_1 , а знайшов своє підтвердження у відповідній постанові Запорізького районного суду Запорізької області.

Вважає, що суд вірно розцінив, що обставини в протоколі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, знаходяться у причинному зв`язку з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 визнав, що керував транспортним засобом у нетверезому стані.

Зазначив, що судом першої інстанції в якості доказів досліджено схему місця ДТП, з якої вбачається, що зіткнення відбулось вже за межами перехрестя і потерпілий закінчив проїзд перехрестя, а особа яка притягається до відповідальності змінила напрямок руху праворуч і наздогнала автомобіль потерпілого ОСОБА_2 . Також судом досліджено фото таблицю, яку надала сторона обвинувачення та з якою випливає, що знак «Головна дорога» розташований по напрямку руху автомобіля потерпілого до місця ДТП, який надає перевагу в русі потерпілому; відповідь ДП «Місцеві дороги Запорізької області» від 29 липня 2024 року, відповідно до якої вул. Запорізька с. Біленьке Запорізького району Запорізької області співпадає з автодорогою загального користування місцевого значення О080789 Запоріжжя - Біленьке, що само по собі підтверджує, що це є головна дорога. Крім того, станом на початок розгляду справи в судді першої інстанції по напрямку руху автомобіля під керування ОСОБА_1 встановлено знак перехрестям 2.1. «Надати дорогу».

Послався на те, що при дослідженні доказів, також встановлено місце мешкання ОСОБА_1 , який все життя проживає в с. Біленьке Запорізького району та не міг не знати, що вул. Запорізька є частиною автодороги, а отже є головною відносно вул. Центральній, по який здійснював рух ОСОБА_1 .

Таким чином представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Кальній Д.С. вважає, що доводи адвоката Рощина В.С. проте, що причиною ДТП є відсутність дорожніх знаків пріоритету, не спростовує вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Просить апеляційну скаргу адвоката Рощина В.С., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 серпня 2024 року - залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думки та пояснення учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не допустив порушень вимог ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку між подією і наслідками у вигляді ДТП, його вина за обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №594247 від 9 червня 2024 року підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема наступними даними:

- схемою місця ДТП від 9 червня 2024 року (а.с. 4), з якої вбачається місце розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення та їх механічні пошкодження, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, напрямок руху транспортних засобів. Вказана схема підписана учасниками події без зауважень;

- письмовими поясненнями свідка ДТП ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що став свідком ДТП на перехресті вул. Запорізької та вул. Центральної, 2-Б, в якому автомобіль «Volkswagen Caddy», рухаючись по вул. Центральній на вул. Запорізьку, на великій швидкості в`їхав у автомобіль «Ford» чорного кольору, який рухався по вул. Запорізькій (а.с.5)

- письмовими поясненнями - ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він рухався по вул. Запорізькій по головній дорозі, в нього по вул. Центральній в`їхав автомобіль «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_2 (а.с.6);

- фотознімками події (а.с.9);

- фотознімком, долученим адвокатом Кальнієм Д.М., яким підтверджується знак «Головна дорога», який розташований перед місцем ДТП по напрямку руху автомобіля, яким керував потерпілий ОСОБА_2 (а.с. 22);

- відеозаписом події (а.с. 26);

- копією відповіді Державного підприємства «Місцеві дороги Запорізької області» від 29 липня 2024 року за вих. № 08/809, відповідно якої, вул. Запорізька в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області співпадає з автодорогою загального користування місцевого значення О080789 Запоріжжя-Біленьке, яка знаходиться на балансі та обслуговується ДП «Місцеві дороги Запорізької області». Вул. Центральна не знаходиться на балансі та не обслуговується ДП «Місцеві дороги Запорізької області» (а.с. 40);

Згідно вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Апеляційний суд, розглядаючи вищенаведені докази та здійснюючи їх оцінку, відповідно до вимог КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 на перехресті нерівнозначних доріг вул. Запорізька - вул. Центральна, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення автомобілем «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок порушення п.16.11 ПДР України водієм ОСОБА_1 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає.

Вказане порушення ПДР України знаходиться в прямому наслідковому зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками у вигляді ДТП, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 наполягає, що перед перехрестям за напрямком його руху був відсутній дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», а за напрямком водія ОСОБА_2 був відсутній знак 2.3 «Головна дорога», а тому він вважав перехрестя рівнозначними та керувався п. 16.12 ПДР України. Оскільки автомобіль «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_3 наближався до нього з лівого боку, ОСОБА_1 не мав обов`язку давати йому дорогу і мав перевагу в русі, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16.15 Правил, якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг, тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Відтак, перебуваючи на другорядній дорозі, ОСОБА_1 керуючи своїм транспортним засобом повинен був надати дорогу транспортному засобу, під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення є обґрунтованими, належним чином вмотивованими такими, що повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рощина Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/3448/24