ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2437/24 Справа № 233/2685/24 Суддя у 1-й інстанції - Кожевник О. А. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Серженко Л.К., захисника Розумовського О.С. розглянувши апеляційну скаргу захисника Розумовського О.С. на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 02 травня 2024 року о 09 год. 55 хв. в м. Костянтинівка, по вул. Кирила Вінниченка, 38 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 6810 тест № 1128, результат 0,60 проміле. Від керування усунений. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що незаконність і необґрунтованість постанови (не з`ясування і неповнота встановлених обставин, які мають значення для справи, наявна недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, та неправильність установлення обставин щодо належності та допустимості доказів, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів і їх оцінки, неправильне визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин щодо не забезпечення судом, належного виклику свідків та відмову у виклику до суду працівників поліції, невідповідність висновків суду обставинам справи щодо визначення встановлення вини, порушення норм процесуального і матеріального права), нові обставини, що підлягають дослідженню чи оцінці, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції. Вказує про свої заперечення, щодо висновків суду про газоаналізатор «Drager» ALCOTEST 6810, приладом № ARCD-0437, принтер № ARBH-5345. Вважає, що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння отримані за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARCD-0437 отримані 27.01.2024 з порушенням правил експлуатації приладу, та не можуть бути допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу. Вважає, що наявний відеозапис не можна вважати допустимим доказом. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч,1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 799355 від 02 травня 2024 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 02 травня 2024 року о 09 год. 55 хв. в м. Костянтинівка, по вул. Кирила Вінниченка, 38 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 6810 тест № 1128, результат 0,60 проміле. Від керування усунений. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Тестуванням на алкоголь до протоколу про адміністративне правопорушення серії 799355, місце проведення тесту м. Костянтинівка, вул. К. Вінниченка, біля буд. 38. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Аlcotest 6820, прилад № ARCD 0437, номер тесту 1128. Згідно з результатами огляду ОСОБА_1 о 10 годині 00 хвилин 02 травня 2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,60 проміле.

Направлення на огляд воді транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого о 10 год. 00 хв. 02 травня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, відповідно до якого, огляд проведено у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Аlcotest 6810, за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,60 проміле.

Відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Диском з відеозаписами, доданим до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції в ході спілкування працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, про що було повідомлено водію, та останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Alсotest Drager 6810, на що водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу. Результат огляду позитивний, становив 0,60 ‰, заяв, клопотань чи заперечень від водія не надходило. Водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.

Крім того у судовому засіданні суду першої інстанції надав пояснення ОСОБА_1 та його захисники, а також допитано свідка сторони захисту ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що він за кермом не їхав, керував автомобілем побратим. Він лише пересів за кермо, щоб переставити автомобіль через 30 метрів від місця зупинки. Почав говорити, що водію погано. Підтвердив, що на третьому відео він керував автомобілем, поліцейський через запах алкоголю запропонував пройти огляд, він і пройшов. Пояснив, що вживав алкогольні напої за добу до огляду, особисто відчував свій стан як задовільний. Поліцейський відкрив коробку, він обрав трубочку, яка була запечатана, продув до характерного звукового сигналу. Впевненості, що прилад покаже «0» не було. З результатом погодився, поліцейські не роз`яснювали можливість пройти огляд в медичному закладі. Суддею в залі суду надані для огляду матеріали провадження та ОСОБА_1 визнав, що підписи, які містяться в матеріалах справи зроблені ним. Примусу від поліцейських не було, але на його думку вони себе не правильно повели, склавши протокол через вимушені дії в цій ситуації. Додав, що після 09.00 автомобіль ВАЗ 2108 під керування ОСОБА_3 , а він був пасажиром виїхав з Новоселівки. Керування автомобілем ним за часом відбувалось 2-3 хв. на відстань 20-30 метрів, ставив його у тінь. Під час руху в автомобілі почало щось стукати, водій вийшов подивитись, що сталось, його лоб помокрів, потемніло в очах та він попросив переставити машину до затінку. Саме тому він перегнав автомобіль.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 повідомив суду, що вони їхали по вул. Космонавтів на вул. Громова. Він керував автомобілем, ОСОБА_4 сидів поруч. За 10 метрів до повороту почав стукати двигун, він попросив сісти поїхати, а сам зовні дивився на колесо. Поки йшов збоку та спостерігав за авто, машину зупинили поліцейські, які підійшли до нього. Він сів у авто, надав документи на машину, у ОСОБА_5 попросили посвідчення водія, останній повідомив, що в Дії та вони почали спілкуватись та перегнали автомобіль. Додав, що по дорозі погано почувався, бо раніше був поранений та перебував у госпіталі. Десь на повороті на ринок з проспекту Ломоносова йому стало зле, кинуло в жар. Він більше керував авто, тому саме йому слід було подивитись. Ознак алкогольного сп`яніння від ОСОБА_6 не відчував, тому попросив його сісти за кермо. Про це повідомив поліцейських, але вони сказали, що хто керував на момент зупинки поліцейськими, той і відповідає. На запитання судді зазначив, що з приводу стану здоров`я за допомогою до поліцейських на місці зупинки, швидкої та медичної частини військової частини не звертався. Йому особисто ОСОБА_5 говорив, що не могло бути таких результатів огляду.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дослідив усі доводи сторони захисту заявленими під час розгляду у суді першої інстанції надав на них обґрунтовані відповіді, та навів змістовні мотиви їх неприйняття, не встановивши підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, щодо неналежного виклику свідків та відмову у виклику до суду працівників поліції, є безпідставними. Згідно наявних письмових матеріалів справи, сторони по справі не клопотали про виклик до суду працівників поліції. Стороною захисту під час судового засідання у суді першої інстанції 12.07.2024 року було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , яке було задоволено судом та у цьому судовому засіданні допитано вказаного свідка. Усім показам свідка, судом надано оцінку у своєму рішенні.

Крім того суд зазначає, що допит свідків є правом, а не обов`язком суду.

Судом першої інстанції була досліджена та оцінена сукупність наявних доказів, яка стала достатньою для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі. У свою чергу апелянт належним чином не аргументує, що можуть повідомити працівники поліції у своїх поясненнях у суді, що може вплинути на доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис містить події правопорушення та хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Заперечення сторони захисту, щодо висновків суду про газоаналізатор «Drager» ALCOTEST 6810, прилад № ARCD-0437, принтер № ARBH-5345, є безпідставними. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що рекомендовані значення інтервалу між «калібруванням» зазначив виробник в експлуатаційних документах на прилади. Проте, Наказом Міністерства Економічного розвитку та торгівлі України №1747 від 13.10.2016 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал до вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, тестування на алкоголь до протоколу №799355 (оригіналу чеку) приладу «Drager Alcotest 6810 ARCD0437», останнє калібрування приладу проведено 27.07.2023, а тестування проводилось 02.05.2024.

Отже, на час проведення огляду на стан сп`яніння технічний прилад за допомогою якого встановлено стан алкогольного сп`яніння відповідав вимогам Закону.

Доводи апелянта про протилежне, зводяться до особистого тлумачення законодавства та інструкцій з експлуатації спеціального технічного приладу.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними.

Як вірно зазначив суд першої інстанції у акті огляду на стан сп`яніння міститься інформація про результати огляду -0,60 проміле та особистий підпис ОСОБА_1 в графі акту «з результатами згоден».

Також ОСОБА_1 підписаний результат тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Аlcotest 6820, прилад № ARCD 0437, номер тесту 1128. Згідно з результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,60 проміле.

Також ОСОБА_1 підписане та отримане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП БЛІЛ КМР 02 травня 2024 р.

На відеозаписі ОСОБА_1 претензій співробітникам поліції чи незгоди з їх діями не виказував, усних чи письмових зауважень до протоколу або інших документів по справі не надав.

Стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів та спростування доказів які наявні у матеріалах справи.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення враховано ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки транспортним засобом, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності піддати правопорушника покаранню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наведені доводи у апеляційній скарзі не підтвердженні під час апеляційного розгляду та не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови судді районного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Розумовського О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя