ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Справа №607/19567/24 Провадження №3/607/8257/2024

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю представника Тернопільської митниці Державної митної служби України Катюк У.Т., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Суворової Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали справи, яка надійшла з Тернопільської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0050/40300/24 від 06.08.2024, 02.09.2023 о 19 год. 10 хв. через пункт пропуску «Шегині - Медика» Львівської митниці ОСОБА_1 на транспортному засобі KR1ТX03/КК1361Р було ввезено товар, а саме: «автомобіль легковий, такий що використовувався, марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова « НОМЕР_1 », календарний рік випуску: 2017 року». В якості підстави до переміщення вказаного товару разом з митною декларацією типу ЕЕ № 23UA91U0 ОСОБА_1 подані такі документи: договір купівлі продажу (інвойс) № 53270943 від 28.07.2023; свідоцтво про реєстрацію т/з № 1 IN від 25.07.2023 та довіреність від 31.08.2023, зареєстрована в реєстрі за № 1124. Відповідно до вказаної довіреності ОСОБА_2 (власник товару) уповноважує ОСОБА_1 (перевізника товару) бути представником в усіх установах, у тому числі з питання отримання, експедирування, супроводження та оформлення вантажів. Довіреність видана та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петренком П.І. Вартість товару згідно з договором купівлі продажу (інвойс) № 53270943 від 28.07.2023 складає 5608,00 дол. США (на день переміщення товару згідно з курсом НБУ складає 205 076,71 грн.)

04.09.2023 ОСОБА_1 товар було доставлено до митниці призначення (Тернопільська митниця), за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28А. 05.09.2023 відділом митного оформлення № 1 митного поста «Тернопіль» Тернопільської митниці оформлено у вільний обіг товар, а саме: «автомобіль легковий, такий що використовувався, марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова « НОМЕР_1 », календарний рік випуску: 2017 року» за митною декларацією типу ДЕ № 23UA76U4. Під час здійснення перевірки документів, а саме довіреності від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124, встановлено, що в Єдиному реєстрі нотаріусів приватний нотаріус Петренко П.І., який засвідчував печаткою та підписував вказану довіреність, відсутній.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за № 1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі - Правила). Відповідно до пункту 3 розділу І Правил транспортні засоби (товари, що класифікуються за кодами 8701 - 8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Пунктом 2 розділу І Правил визначено, що уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами. Пунктом 7 розділу І Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів. Таким чином, Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою. У даному випадку, на підставі довіреності від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124, уповноваженою особою є ОСОБА_1 .

З метою перевірки законності переміщення через митний кордон України вказаного товару, правдивості поданих до митного контролю документів, а саме довіреності від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124, яка була видана та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петренком П.І., як підстави для пропуску товару на митну територію України, 15.04.2024 Тернопільською митницею направлено лист № 7.25-2/20-1/5.13/2451 до Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Листом Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вих. № 26964/08.2-24 від 29.04.2024 (вх. № 4461/5.13/7.25-20 від 30.04.2024) Тернопільську митницю повідомлено, що ОСОБА_3 не реєстрував приватну нотаріальну діяльність по місту Одеса та Одеській області, серед працівників державних нотаріальних контор ОСОБА_3 також відсутній. А тому, з огляду на вищевказане, довіреність від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124, є підробленою.

Таким чином, ОСОБА_1 надав підроблений документ, а саме довіреність від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі № 1124, який був використаний в якості підстави для переміщення через митний кордон України товару, а саме: «автомобіль легковий, такий що використовувався, марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова « НОМЕР_1 », календарний рік випуску: 2017 року».

За таких обставин, на переконання особи, яка склала вказаний протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів, а саме довіреності від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні представник Тернопільської митниці Державної митної служби України Катюк У.Т. зазначила, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 митних правил, оскільки він подав митному органу у якості підстави для переміщення через митний кордон України автомобіля марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT» підроблену довіреність, у зв`язку з чим просила притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Суворова Ю.І. в судовому засіданні зазначила про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. В обґрунтування таких вимог вказала, що ОСОБА_1 здійснюючи перевезення на митну територію України транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», при перетині пункту пропуску «Шегині - Медика» Львівської митниці надав працівникам митниці виключно ті документи, які він отримав від компанії «Universal Auto», з якою перебуває у трудових відносинах, при оформленні, виготовленні та складанні яких участі не брав, а тому не мав умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України. На підтвердження своїх доводів надала копію укладеного між компанією «Universal Auto» («Універсал Авто») в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 трудового договору. Зазначила, що усі митні податки та збори під час переміщення ОСОБА_1 товару через кордон та здійснення митного оформлення були сплачені у визначеному чинним законодавством розмірі, що додатково підтверджує відсутність в нього умислу на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Окрім того, вказала на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів підробки ОСОБА_1 наданої ним працівникам митного органу довіреності. Також зауважила, що згідно з нормами Митного кодексу України перевізник несе відповідальність викючно у разі якщо подані ним працівникам митниці документи містять неправдиві відомості, що стосуються кількості вантажних місць, їх маркування або номерів. Із урахування викладеного, просила провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, одночасно зазначивши про закінчення на момент розгляду даної справи строку накладення адміністративного стягнення.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, особа, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , власник транспортного засобу (заінтересована особа) ОСОБА_2 та її представник адвокат Попелюк В.П. у судове засідання не з`явилися, з клопотаннями про перенесення розгляду справи до суду не зверталися.

Заслухавши пояснення представника митного органу Катюк У.Т. та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Суворової Ю.І., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями статті 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до приписів ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з положеннями ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягається, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність передбачена за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як видно зі змісту вказаної норми, основним безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

У відповідності до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України перевізником є особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, коли особа, яка вчинила правопорушення, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх. Тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару, є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає шляхом подання цих документів незаконно перемістити товар.

Так, згідно з роз`ясненнями, що викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 вказаної Постанови).

Відтак, визначальним для встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є доведеність прямого умислу особи.

Судом встановлено, що 02.09.2023 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_5 через пункт пропуску «Шегині - Медика» Львівської митниці ввезено легковий автомобіль марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова « НОМЕР_1 », 2017 року випуску, в якості підстави для переміщення якого через митний кордон України разом з митною декларацією типу ЕЕ № 23UA91U0 подано, серед іншого, довіреність від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124.

Як вбачається зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, останньому ставиться у провину вчинення дій, спрямованих на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким документом, на думку митного органу, у даному випадку є довіреність від 31.08.2023, що зареєстрована в реєстрі за № 1124, яка видана та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петренком П.І., відповідно до якої ОСОБА_2 , яка згідно з договором купівлі-продажу (інвойсом) № 53270943 від 28.07.2023 є власником транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова « НОМЕР_1 », уповноважує ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вказаного транспортного засобу через митний кордон України, бути її представником в усіх установах, підприємствах чи організаціях, у тому числі з питання отримання, експедирування, супроводження та оформлення належних їй вантажів, що прибуватимуть на її ім`я з будь-яких країн світу на будь-яких підставах, а також зберігати та перевозити їх за місцем призначення.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 в учиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суд виходить з того, чи був він обізнаний про підроблення довіреності від 31.08.2023, коли надавав її при в`їзді в Україну для митного оформлення. При цьому враховується, що даних про те, що ОСОБА_1 несе відповідальність за належне оформлення відповідної довіреності, в справі немає, оскільки як слідує з доданого до матеріалів справи електронного листа ОСОБА_1 від 26.07.2024, усі документи, які були необхідні для переміщення транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова: « НОМЕР_1 », через митний кордон України він отримав від компанії «Universal Auto», з якою він перебуває у трудових відносин, шляхом їх отримання на мобільний пристрій, доступу до оригіналів яких він не мав, при складанні та оформленні вказаних документів присутнім не був, у зв`язку з чим був позбавлений об`єктивної можливості визначити достовірність зазначених у них відомостей чи їх автентичність.

При цьому факт перебування станом на 02.09.2023 ОСОБА_1 у трудових відносинах з компанією «Universal Auto» («Універсал Авто») підтверджується наданою захисником ОСОБА_1 адвокатом Суворовою Ю.І. копією трудового договору, який укладено 25.01.2023 між компанією «Universal Auto» («Універсал Авто») в особі представника Свириденка О. та ОСОБА_1 .

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 , будучи перевізником у розумінні митного законодавства України, здійснив переміщення транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», номер кузова: « НОМЕР_1 », через митний кордон України виключно на підставі тих документів, які йому були надані компанією «Universal Auto», з якою в нього укладено трудовий договір, що вказує на відсутність у нього наміру, спрямованого на порушення митних правил шляхом переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

При цьому долучені до протоколу документи вказаних висновків суду не спростовують, оскільки не містять жодних відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

Отже, в ході розгляду матеріалів справи не доведено, як наявності умислу в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, так і вчинення ним вказаних вище дій з необережності.

Крім того, суд вважає передчасним висновок митного органу про те, що довіреність від 31.08.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 1124, є підробленою, з огляду на таке.

Як видно зі змісту протоколу про порушення митних правил № 0050/40300/24 від 06.08.2024 та доданих до нього документів, підставою для висновку митного органу щодо порушення ОСОБА_1 митних правил шляхом переміщення товару (транспортного засобу) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення такого товару підробленого документу, а саме довіреності від 31.08.2023, що зареєстрована в реєстрі за № 1124, яка видана та посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петренком П.І., стали відомості Єдиного реєстру нотаріусів, в якому відсутня інформація про вказаного нотаріуса, а також лист першого заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фірсової І. вих. № 26964/08.2-24 від 29.04.2024, згідно з яким нотаріус ОСОБА_3 приватну нотаріальну діяльність по місту Одеса та Одеській області не реєстрував та серед працівників державних нотаріальних контор останній також відсутній.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що факт підробки документів повинен доводитись відповідними засобами доказування, як наприклад, висновком експерта за результатами проведення експертного дослідження, який у відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 495 МК України є одним із видів доказів у справі про порушення митних правил, втім у матеріалах даної справи такий висновок відсутній.

При цьому суд зазначає, що сам по собі лист першого заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фірсової І. вих. № 26964/08.2-24 від 29.04.2024 не може доводити ці обставини, оскільки вирішення даного питання потребує спеціальних знань та можливе лише шляхом проведення відповідної експертизи.

Таким чином, митний орган зазначивши про факт підроблення довіреності від 31.08.2023, що зареєстрована в реєстрі за № 1124, доказів на підтвердження таких обставин суду не надав, незважаючи на те, що обов`язок щодо збирання доказів та доказування вини особи покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, тобто у даному випадку на митний орган (ст. 251 КУпАП).

Окрім того, суд зазначає, що декларацією митної вартості є документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим (п. 9 ч. 1 ст. 4 МК України).

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття "декларування", яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, в тому числі необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За приписами ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише в тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Разом з тим, у деклараціях типу ЕЕ № 23UA91U0 та типу ДЕ № 23UA76U4 не міститься жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 був декларантом. Натомість в графах №14 та №54 вказаних декларацій відповідальною особою за заповнення та надання до органу доходів та зборів України документів, необхідних для переміщення транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT», через митний кордон України зазначено іншу особу - ОСОБА_6 а в графі №9 таких декларацій відповідальною особою за фінансове врегулювання зазначено ОСОБА_2 .

Крім того, у доданих до протоколу матеріалах відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що службовими особами митного органу, якими здійснювалось оформлення вказаних матеріалів та складення протоколу про порушення митних правил, вживались заходи з метою встановлення особи ОСОБА_6 , не дивлячись на те, що вказана особа, здійснюючи митне оформлення транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT» в момент його переміщення через кордон, діяла в інтересах ОСОБА_2 та зазначена як декларант.

Як видно, вказані обставини правоохоронним органом не досліджувалися, щосвідчить про відсутність підстав для однозначного висновку про те, що в даному випадку саме ОСОБА_1 , яким декларування транспортного засобу марки «FORD», моделі «EXPLORER XLT» не здійснювалось, повинен нести відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає, що митним органом не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні поставленого йому у провину адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому визнає слушними наведені в цій частині доводи захисника Суворової Ю.І

Поряд з цим, суд вважає необґрунтованими посилання захисника на закінчення у даній справі строків накладення адміністративного стягнення, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 491 МК України, підставою для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

З матеріалів справи вбачається, що днем виявлення поставленого ОСОБА_1 у провину правопорушення, є 30.04.2024, тобто день отримання Тернопільською митницею Державної митної служби України листа першого заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фірсової І. вих. № 26964/08.2-24 від 29.04.2024.

Відтак, саме з 30.04.2024 необхідно обраховувати початок строку накладення адміністративного стягнення у даній справі, який станом на день надходження протоколу до суду (10.09.2024) не закінчився.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, за обставин відсутності доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, виходячи з положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, у суду відсутні підстави для встановлення в діях вказаної особи наявність ознак порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що відповідно до вимог ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи зі змісту норм ч. 2 ст. 284, ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за розгляд цієї справи.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст. ст. 458, 489, 527-529 МК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України (протокол про порушення митних правил № 0050/40300/24 від 06.08.2024), закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук