Справа № 603/654/24
Провадження № 3/603/399/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2024 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. за участі секретаря судового засідання Сандалюка О. В., розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалась,

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 року близько 13 год 00 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до матері ОСОБА_2 , з якою проживають в одному домогосподарстві, що виражалось в нецензурній лайці, погрозах, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини в інкримінованому їй звинуваченні не визнала проте пізніше пояснила, що 08.10.2024 року на ґрунті побутових проблем між нею та її мамою ОСОБА_2 виникла словесна суперечка із-за того що вона не допомагає по господарству. Під час даної суперечки вона виражалась нецензурними словами в сторону матері проте будь-яких тілесних ушкоджень не заподіяла. Також суду повідомила, що в майбутньому не буде чіпати свою маму та спілкуватися з нею.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що 08.10.2024 року її дочка ОСОБА_1 почала виражатись нецензурною лайкою до неї, нести різну словесну нісенітницю, в подальшому ставала більш агресивною, вела себе неадекватно із-за того, що до неї приїхала її онука ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши процедуру складення посадовою особою поліції протоколу про адміністративне правопорушення на предмет відповідності законодавству, суд констатує таке.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнавала своєї вини в інкримінованому їй звинуваченні, проте з наданих нею в судовому засіданні пояснень та пояснень наданих потерпілою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями, які знаходяться при матеріалах справи, її вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні .

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.10.2024 року серії ВАД №279348, складеного старшим ДОП СПД №1 (м.Монастириська) капітаном поліції Лось М. В.;

-даними письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , яке знаходиться в матеріалах справи та наданими поясненнями в судовому засіданні;

-даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи;

-даними письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи і де вона визнала, що мала конфлікт із-за побутових проблем із своєю мамою ОСОБА_2 , проте будь-яких тілесних ушкоджень їй не заподіяла.

Окрім цього, вина ОСОБА_1 підтверджується її поясненнями наданими в судовому засіданні по факту вчинення нею 08.10.2024 року правопорушення.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру саме до одного із членів своєї сім`ї (домашнє насильство), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство (саме такий вид домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь її вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн 00 коп штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає добровільній сплаті порушником протягом п`ятнадцяти днів.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян