Справа № 359/3724/24
Провадження № 3/359/2047/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , захисника Желіховський Г.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер невідомий, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 203604 від 06 квітня 2024 року ОСОБА_1 , обвинувачують в тому, що 06.04.2024 року о 12 год. 30 хв. по АДРЕСА_2 , вона вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисно вчинила дії психологічного та фізичного характеру, а саме ображала його нецензурною лайкою, погрожувала та завдала фізичного болю (подряпала). Дані дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданніОСОБА_1 свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнала, пояснила, що домашнього насильства відносно свого чоловіка ОСОБА_2 не вчиняла, навпаки зазначила, що саме її чоловік ОСОБА_2 душив її, а вона захищалася. Повідомила, що свідком конфлікту між нею та ОСОБА_2 06.04.2024 року близько 12 год. 30 хв., який переріс в сварку, був їхній спільний син ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 06.04.2024 року о 12 год. 30 хв. перебуваючи за місцем приживання АДРЕСА_2 між ним та його дружиною ОСОБА_4 ОСОБА_5 виникла сварка, ініціатором якої була дружина. ОСОБА_2 не приховував, що в їхній родині вже давно напружені відносини, але сварка такого формату виникла вперше, що змусило після даної події звернутися за допомогою до сімейного психолога. ОСОБА_2 пояснив, що того дня дружина вкотре докоряла йому, що він нічого не робить для неї та дітей. Щоб уникнути продовження конфлікту він попросив дружину вийти з його кімнати і зачинив двері (бо дані події відбувалися тоді, коли він перевдягався і це йому заважало), але вона проігнорувала його прохання заспокоїтись та почала виламувати двері. На її дії він жбурнув у неї пляшку, а вона розбила об нього смітник. Тому щоб заспокоїти дружину він схопив її і притиснув до підлоги.

Свідок ОСОБА_3 (син) ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно подій, які відбулися 06.04.2024 року близько 12 год. 30 хв. пояснив, що це був звичайний день, всі займалися своїми справами (він з мамою грав у карти, тато був за комп`ютером), спілкувалися між собою та будували плани на день. ОСОБА_3 пам`ятає, що тато попросив маму забрати посилки з «Нової пошти», на що мама не відмовила, але запропонувала поїхати на пошту трохи згодом, що в свою чергу «збісило» тата і він почав кричати. Після цього почали «літати» бутилки та смітник і саме в цей час він побачив як тато душить маму. ОСОБА_3 звернув увагу суду, що тато заспокоївся лише після того, як він почав кричати. А згодом, порадившись по телефону із сестрою, вирішив викликати поліцію.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка та потерпілого, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство може буде вчинено лише у сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вищевказаний закон надає визначення поняттям психологічного та фізичного насильства. Так, під психологічним насильством слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. При цьому, фізичним насильством є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Аналізуючи зібрані у цій справі докази, суд вважає, що в матеріалах справи відсутня достатня кількість належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Обставини правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 06.04.2024 року, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 463005 від 06.04.2024 року, а також довідка АРМ 102 від 06.04.2024 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 283-285 КУпАП,

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова суду набрала законної сили________

Суддя Д.В. Ткаченко