Справа №521/7411/24
Номер провадження 3/521/5315/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П., за участю секретаря судового засідання Табарчук Н.С., в присутності особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, 25.04.2024 року о 18 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 в ході конфлікту взяв за голову свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вдарив об стіну, тим самим гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

По даному факту 25.04.2024 року співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ВАД №106992 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, разом з тим повідомив що вони примирилися, обіцяв більше не вчиняти таких дій.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, допитавши особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психічного, фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Так, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність /ч. 2 ст. 33 КУпАП/.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В даній нормі реалізується принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак приймаючи до уваги обставини, які характеризують особу порушника, яка раніше протягом року не піддавалася адміністративному стягненню, визнала свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 можливо звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошені усного зауваження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. У зв`язку із тим, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст.ст.22, 173-2, 251,283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

С У Д Д Я: Черевко С.П.