Справа № 471/1195/24
Провадження №3/471/588/24
Номер рядка звіту 208
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2024 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Гукова І.Б., за участю секретаря Прокопчук Н.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 526 від 09.09.2024 року, Посадовою особою, головним державним інспектором позапланових ризикових платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Миколаївській області Ковальчук Віолетою при проведенні перевірки ТОВ "ЛЮДМИЛІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (), податкова адреса: вул. Привокзальна, буд. 1, с. Людмилівка, Вознесенський район, Миколаївська область, встановлено, що гр. ОСОБА_1 - директор ТОВ "ЛЮДМИЛІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" на момент вчинення правопорушення (з 01.07.2019 по 31.01.2020) була головним бухгалтером ТОВ "ЛЮДМИЛІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" (), вчинила порушення ч. 1 ст 163-1 КУпАП від 07 грудня 1984 року №8073-Х, зі змінами та доповненнями, а саме ведення податкового обліку з порушеннями встановленого порядку:

Перевіркою ТОВ "ЛЮДМИЛІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" встановлено порушення:

1. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за загальну суму 675279 грн., а саме: - за вересень 2019 року на суму 296404 грн; - за січень 2020 року на суму 130958 грн.; - за грудень 2020 року на суму 247919 грн.

2. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз.в0 п. 200.4 ст 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 904579 грн., а саме: - за липень 2019 року - 16100 грн; - за вересень 2019 року - 849567 грн., за січень 2020 року - 38912 грн.

( завищено податковий кредит з податку на додану вартість за період липень, вересень 2019 року, січень, грудень 2020 року по операціях з придбання у контрагентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей, послуг, реальність здійснення яких перевіркою не підтверджено на загальну суму ПДВ 1579857 грн, а саме: - ТОВ "ІНСТА ГРУП" (код "") за липень 2019 року на суму ПДВ 16100 грн; - ТОВ "ІНСТА ГРУП" (код "") за вересень 2019 року на суму ПДВ 8717 грн; ТОВ "МАСЛОДАР 2019" (код "3") за вересень 2019 року на суму ПДВ 1137254 грн.; - ТОВ "ФІНАНС-ГРУП ЛТД" (код "") за січень 2020 року на суму ПДВ 169870 грн.; - ПрАТ "СГ НАДІЯ НОВА" (код "") за грудень 2020 року на суму ПДВ 247917 грн.

Порушення викладені в акті перевірки від 09.09.2024 №14784/14-29-07-03/34355917.

Дата, час і місце вчинення правопорушення з 01.07.2019 року по 31.12.2020 за податковою адресою: вул. Привокзальна, буд. 1, с.Людмилівка, Вознесенський район, Миколаївська область, триваюче правопорушення виявлено 09.09.2024 року (акт від 09.09.2024 №14784/14-29-07-03/34355917.)

Під час судового засідання 24.10.2024 року ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, суду надала письмові пояснення, відповідно до яких просить закрити справу у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями статті 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 163-1 КУпАП настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 526 від 09.09.2024 ОСОБА_1 директор ТОВ "ЛЮДМИЛІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" на момент вчинення правопорушення (з 01.07.2019 по 31.01.2020) була головним бухгалтером ТОВ "ЛЮДМИЛІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" допустила ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку.

Правопорушення виявлено актом перевірки від 09.09.2024 №14784/14-29-07-03/34355917.

Будь-які інші докази, крім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 08 вересня 2020 року у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України у випадку якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 54.5 статті 54 ПК України).

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. При цьому статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (пункт 56.4 статті 56 ПК України).

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПК України).

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

У справі відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту перевірки від 09.09.2024 №14784/14-29-07-03/34355917.

Проте закономірно допускати, що за результатами оскарження таке податкове повідомлення-рішення, в разі його винесення, може бути скасоване.

Відтак не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначеною контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Таким чином складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акту документальної позапланової виїзної перевірки є передчасним.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом . Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі Кобець проти України.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя - Гукова І. Б.