ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/3289/24 Головуючий в 1 інст. Кіяшко В.О.
Провадження №33/807/762/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Наливайка В.О., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Наливайка В.Є. на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2024 р., якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ТОВ «ТРАНСБУДЕКСКАВАЦІЯ» на посаді водія, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104378 від 26 липня 2024 року, ОСОБА_1 , 1 червня 2024 року, о 22-00 годині, дорога Харків-Сімферополь, 278 км., керуючи ТЗ ВАЗ21099 д.н. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних автодоріг Люцерна-Богатирьово не надав дорогу водію ОСОБА_2 , який на ТЗ ЗАЗ -Sens д.н. НОМЕР_3 рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104390 від 26 липня 2024 року, ОСОБА_1 , 01 червня 2024 року, о 22-00 годині, дорога Харків-Сімферополь, 278 км., керував ТЗ ВАЗ21099 д.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, № 5356 від 1 червня 2024 року. Даними діями порушено вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції в частинні визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адвокат Наливайко В.Є. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що оскаржувана постанова суду є незаконною і необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що висновки суду в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються доказами, дослідженим під час судового розгляду. Крім того, судом не надано законної та належної оцінки обставинам справи.

Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений 26 липня 2024 року о 16-08 год., між тим адміністративне правопорушення, як зазначено в протоколі, вчинено 1 червня 2024 року о 22-00 годині. Крім того, на відеозаписі, який наданий працівниками поліції відсутній факт фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобам та його зупинки. Разом із цим, в порушення вимог Інструкції, відеозапис події є не безперервним.

Зазначає, що на представленому в суді відеозаписі фіксації складання протоколу чітко вбачається, як працівник поліції вказує ОСОБА_1 написати, що він вживав алкогольні напої.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що оскаржувана постанова винесена судом 20 серпня 2024 року з оголошенням її резолютивної частини. Копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримав 22 серпня 2024 року. Проте, подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк фактично було неможливо, через постійні застосування графіків стабілізаційних та аварійних відключень ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Таким чином, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений з поважних причин.

На підставі вищевикладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2024 року. Постанову суду скасувати та прийняти нову постанову.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Так, матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень захисника, викладених ним в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2024 року

Суд апеляційний інстанції враховуючи вказане, дійшов до висновку, що апелянт за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника - адвоката Наливайка В.О., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Наливайка В.О., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, постанова Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, стороною захисту не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення лише в частині ст. 130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 26 липня 2024 року серія ЕПР1 № 104390 підтверджується:

- висновком щодо результатів проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5356, складеного 1 червня 2024 року о 23 год. 40 хв. За результатами за якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (том 1 а.с. 5 );

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (том 1 а.с. 5 );

- відеозаписом події (том 1 а.с. 14 ).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

На доводи апеляційної скарги щодо відсутності фіксації відеозаписом події факту керування ОСОБА_1 транспортним засобам та його зупинку слід зазначити, що особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі.

Суддя апеляційного суду зауважує, що сторона захисту не оспорює факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час ДТП, як мала місце 1 червня 2024 року за участю ОСОБА_1 , а лише вказує на відсутність доказів цієї обставини.

Так, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях зазначив, що 1 червня близько 09-00 годин він вжив 0,5 л. алкогольного пива, приблизно о 22-00 годині сів за кермо автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 (том 1 а.с. 5 ).

Крім того з інкримінованим правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин керування ним транспортним засобом, ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій власний підпис в протоколі. В графі «пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», підтвердив факт вживання ним алкогольного пива, вранці 1 червня 2024 року (том 1 а.с. 2 ).

Відеозаписом події зафіксовано факт добровільного підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надання пояснення з приводу суті правопорушення, підписання та отримання копії протоколу. Жодних заперечень з приводу керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння від ОСОБА_1 не надходило (том 1 а.с. 14 ).

Таким чином, на переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 є безпідставними.

Так, змісту протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення дає підстави дійти висновку, що розбіжності у даті події та часі складання протоколу за ст. 130 КУпАП, з огляду на обставини перевірки органом досудового розслідування в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України за фактом ДТП, яка мала місце 1 червня 2024 року не містять порушень.

Вказаний протокол складений 26 липня 2024 року, на наступний день після винесення постанови слідчим СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Отже, наведене спростовує факт порушення працівниками поліції строку складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 та їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Наливайку Валентину Євгеновичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Наливайка Валентина Євгеновича, подану інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/3289/24