Справа № 591/8826/24 Провадження № 3/591/2162/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р.,за участю секретаря судового засідання- Яковенко А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілої - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НП України про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб : . за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 988433 від 25.08.2024 року, ОСОБА_1 25.08.2024 року о 00 год. 15 хв. за місцем мешкання вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 , а саме порушив вимоги термінового заборонного припису, серія АА № 551457 від 24.08.2024 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 844410 від 25.08.2024 року, ОСОБА_1 25.08.2024 року о 02 год. 25 хв. за місцем мешкання вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_2 , а саме порушив вимоги термінового заборонного припису, серія АА № 551457 від 24.08.2024 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП України.

Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 09.09.2024 року об`єднано в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення по справі №591/8826/24, провадження №3/591/2162/24 зі справою №591/8835/24, провадження №3/591/2167/24, присвоївши їй номер справи №591/8826/24, номер провадження №3/591/2162/24.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_2 не визнавав, пояснив, що дозволяє ОСОБА_2 проживати в його квартирі, оскільки вона є дружиною брата і брат має частку у квартирі, він з ОСОБА_3 не веде спільне господарство. Підтвердив, що змінювали замок вхідних дверей разом та сплачували за нього разом, тому що вони ділять одну квартиру і це є звичайним дрібним ремонтом, який не пов`язаний із взаємними правам та обов`язками.

ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 перебував у її кімнаті, ображав її, не мав наміру виходити з кімнати. Не заперечила, що квартира у якій вона мешкає, належить ОСОБА_1 , який є братом її чоловіка, та вважає себе жертвою домашнього насильства, оскільки вона йому приходиться невісткою, тобто близькою особою. Пояснила, що вони разом купляли замок у двері, сплачують квартплату в рівних долях, вона прибирає в квартирі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Спірні правовідносини в даному випадку регулюються спеціальними нормативними актами - Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Сімейним та Цивільним кодексами України.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на чіткий перелік осіб зазначених у ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» , а також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Встановлено, ОСОБА_1 є братом чоловіка ОСОБА_2 , а тому на нього не розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству в силу ст.3 Закону № 2229-VIII. Матеріали справи також не містять доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Спільна зміна замків, оплата за користування квартирою - не є спільним побутом та не свідчать про взаємні права і обов`язки в контексті законодавства про протидію домашньому насильству, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є сім`єю, колишнім чи теперішнім подружжям, не є кровними родичами, та не відносяться до категорії інших осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Наведені ОСОБА_1 діяння ОСОБА_1 , які стали підставою для виклику поліції, можуть містити склад іншого адміністративного правопорушення, однак не домашнього насильства.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока