Справа № 175/7509/24
Провадження № 3/175/3849/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши матеріали, які надійшли від БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області, департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 року о 12 год. 45 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, вул. Шкільна 1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки наркотичного сп`яніння. Від проведення огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину не визнав. Просив суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння проте через терміновість виконання бойового завдання був вимушений відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. В той же день, ОСОБА_1 направився до медичного закладу та отримав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №130 складеного 25 березня 2024 року о 14:38, тобто менше ніж через 2 годин після складення протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно зазначеного висновку ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, а також іншими документами.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як убачається із матеріалів справи, до матеріалів справи не надано відеозаписів або інших належних доказів, які можуть підтвердити факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля 25.03.2024 року о 12 год. 45 хв. в АДРЕСА_2 . Відеозапис розпочинається з моменту як ОСОБА_1 стоїть та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння через терміновість виконання бойового розпорядження. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення під час розмови із поліцейським ОСОБА_1 зазначив, що все було не так, як вказано у протоколі.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, наданні відеоматеріали не підтверджують факту знаходження особи ОСОБА_1 за кермом автомобіля.

Враховуючи той факт, що до суду не надано доказів підтверджуючих, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля та керував ним, тобто був водієм, тому не можна стверджувати про те, що в його є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема слід зауважити, що в той же день, ОСОБА_1 направився до медичного закладу та отримав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №130 складеного 25 березня 2024 року о 14:38, тобто менше ніж через 2 годин після складення протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно зазначеного висновку ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Також, слід зауважити, що відповідно до ст. ч. 1, 5 ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №735022 від 25.03.2024 року не містять підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також не видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Згідно ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками фактично є формою обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно на нього розповсюджується дія ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись cт. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності такт ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумнім є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною та суду не наданого достатніх та допустимих доказів вини останнього в керуванні механічним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на встановлення такого стану.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні фактичні обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, про відсутність вини ОСОБА_1 в порушенні ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищезазначене, та те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та направити відповідному відділенню поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.М. Бойко

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20___ року.