Справа №760/4246/24 Головуючий у І інстанції Криворот О.О.
Провадження № 33/824/3569/2022 Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 16.02.2024 приблизно о 19.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила психологічне та фізичне насильство відносно чоловіка сестри ОСОБА_2 , а саме словесно ображала, вдарила ногою по голені правої ноги, чим могла завдати шкоду психічному та фізичному здоров`ю, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповноту встановлених та з`ясованих обставин, надання суддею неналежної оцінки наявним доказам, а також на те, що безпідставно не враховано та проігноровано доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які містяться в письмових поясненнях.

Разом з тим, вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не з`ясовано й не встановлено ряд фактів, відсутність яких спростовує наявність ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки не встановлено й не опитано з причин конфлікту та послідовності дій свідка ОСОБА_3 , не встановлено причин конфлікту, направленість та умисел дій ОСОБА_1 , не встановлено факту заподіяння психологічної, фізичної травми.

Звертає увагу, що в протоколі не вказано чи була або могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілої особи, а також не зазначено обставин, які б свідчили, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 діяла з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди його психічному здоров`ю, тобто вчинити психологічне насильство. Вказує, що жодні ознаки психологічного насильства, вказані в протоколі є невстановлені та не доведені, а рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим з урахуванням ст. 62 Конституції України.

Крім того, зазначає про те, що суддею не надано оцінки тому, що дії, які описані у протоколі про адміністративне правопорушення не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне скарження, яке обґрунтовано тим, що про прийняте судове рішення йому стало відомо лише 14.05.2024 року, яке було отримано через підсистему «Електронний суд».

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 06.05.2024 року, а апеляційна скарга подана до суду 24.05.2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, постанову суду особа, яка притягується до відповідальності отримала 27.05.2024 року, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.52), захисником отримано копію вказаного рішення через підсистему «Електронний суд» - 24.05.2024 року, тому вказані обставини свідчать про наявність об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Пунктом 3 ч.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Пунктами 2,3 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя;2) колишнє подружжя;3) наречені;4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;6) особи, які мають спільну дитину (дітей);7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);8) дід (баба) та онук (онука);9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);11) рідні брати і сестри;12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Як вбачається з матеріалів справи, конфлікт виник між ОСОБА_1 та чоловіком її сестри ОСОБА_2 , які спільно не проживають і не пов`язані спільним побутом.

Факт користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 різними житловими кімнатами у одній квартирі не свідчить про факт їх спільного проживання.

Зазначені обставини свідчать про те, що дія ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не поширюється на правовідносини, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є слушними.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль