ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3619/24 Головуючий в 1 інст. Ткаченко М.О.
Провадження №33/807/833/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 2 липня 2024 о 23 год. 45 хв. в Запорізькій області, Запорізькому районі, траса Н-08, 513 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota RAV4, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР, про повторність попереджений. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії судом першої інстанції були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Кузьмін Є.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суддею районного суду допущений спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надані співробітником поліції, внаслідок чого постановлено незаконне рішення.

Вказує, що відповідно до протоколу співробітник поліції вважав, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР України, оскільки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, вказаний факт не підтверджується матеріалами справи. Посилаючись на Порядок № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцію № 1452/735 від 9 листопада 2015 року зазначив, що якщо поліцейський вважав, що ОСОБА_1 ухиляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він мав би направити його до найближчого медичного закладу, видавши письмове направлення. Разом із цим, відеозаписом події зафіксовано, що працівник поліції не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а почав складати протокол.

Отже сторона захисту вважає, що лише відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, без його направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння (з наслідками такого направлення) не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Просить постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 вересня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника адвоката Кузьміна Є.О., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засідання апеляційного суду адвокат Кузьмін Є.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Кузьміна Є.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 908425 від 2 липня 2024 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3);

- довідкою адмінпрактики (а.с. 5);

- відеозаписом події (а.с. 7)

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.

Твердження апелянта щодо порушення працівником поліції порядку огляду на стан сп`яніння, зокрема те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я після видачі направлення на огляд, спростовуються відеозаписом події.

Так, з переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, отриманих під час виконання ними службових обов`язків на блокпості, зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинка під керування ОСОБА_1 . Перевірка документів водія, поверхневий огляд транспортного засобу, в ході яких у поліцейського виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Оголошення виявлених ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Далі, зафіксовано пропозицію водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 ухиляється від відповіді, зазначаючи, що за дві банки пива, які він вжив навіщо не повинен складатись протокол. Слідує повторна пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а в разі не згоди з таким оглядом, запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд в закладі охорони здоров`я, відповідаючи «Конечно». Далі, поліцейський повідомляє, що зараз принесе з посту письмове направлення для проходження медичного огляду. Проте, після повернення працівника поліції до водія ОСОБА_1 з відповідним направленням, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу (час запису 03:46:52), так і в закладі охорони здоров`я (час запису 03:47:10). Попередження поліцейським водія ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП. Роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу.

Отже, вказані дії водія ОСОБА_1 обґрунтовано розцінені як працівниками поліції, так і судом, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Одночасно відео демонструє мляву мову ОСОБА_1 і загалом поведінка останнього надавала працівнику поліції обґрунтовані підстави вважати водія, таким що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та, як наслідок, висунути пропозицію пройти водієм відповідний огляд.

При цьому, на переконання судді апеляційного суду, порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП проведений без порушень.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Євгена Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 вересня 2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/3619/24