Справа № 444/3722/24
Провадження № 3/444/1865/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вольського А.Б. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 11.02.2004 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

З ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Вольський А.Б. в судовому засіданні надав письмове клопотання про направлення справи на доопрацювання з підстав зазначених у ньому. Просить клопотання задоволити.

Оособа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав думку свого адвоката. Просить клопотання задоволити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, оглянувши матеріали справи та письмове клопотання, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 цього ж Кодексу, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються не тільки протоколом про адміністративне правопорушення, а й поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №118193 ОСОБА_1 підлягає притягненню до адмінвідповідальності за те, що він 26 серпня 2024 року о 18.15 год. на автодорозі с. Костеїв - с. Мервичі Львівського району Львівської області керував мотоциклем марки «Мустанга» д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів щодо вчинення правопорушення покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21 липня 2010 року у справі «Коробов проти України», ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Статею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, законодавцем у даному випадку доведеність вини правопорушника покладено виключно на поліцію, а тому, при розгляді справи необхідно приймати до уваги саме ті докази, які наявні в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги сказане, а також виходячи з матеріалів справи вважаю, що поліцією допущено грубі порушення норм КУпАП в частині адміністративного процесу, які між іншим породжують сумніви та припущення, що в свою чергу не дає змоги суду прийняти законне рішення в справі.

Так, санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2025 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч. 3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

У матеріалах справи міститься інформація про наявність у гр. ОСОБА_1 права керування транспортними засобами з 19 червня 2012 року, однак інформації про термін дії такого права не має.

Таке недоопрацювання позбавляє суд у разі визнання ОСОБА_1 винним у інкримінованому правопорушенні у законний спосіб вирішити питання про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Поряд з цим слід зауважити, що відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року мопед - це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Цим же пунктом ПДР визначене поняття мотоциклу - це двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше; до мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

У протоколі про адмінправопорушення констатовано факт керування ОСОБА_1 саме мотоциклом. Однак, жодної технічної інформації про транспортний засіб - мотоцикл у матеріалах справи немає. Зазначене не дає змоги суду у законний спосіб кваліфікувати дії ОСОБА_1 за інкримінованою статтею.

Окрім цього, в чеку тесту №159 від 26 серпня 2024 року зазначено температуру навколишнього середовища о 18.17 год. +43 градуси за Цельсієм. Однак, описана неточність вказує на сумніви щодо належної технічної роботи газоаналізатора яким проводилось тестування. Поміж цим, у діях працівника поліції прослідковується невідповідність використання газоаналізатора марки «Драгер 6820».

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Пунктом 4 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрований в МЮ України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотримання інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу який використовується.

Аналогічне щодо використання спецприладу згідно його інструкції по експлуатації висвітлено в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП у разі проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог цієї статті, огляд вважається недійсним.

Як вбачається з роздрукованого чеку тестування, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився поліцейським за допомогою спецприладу «Драгер-6820».

Відповідно до Настанови по експлуатації газоаналізатора марки «Драгер Алкотест 6820»:

- підпунктів 3, 4 п. 3.1. розділу 3 «Умови використання» - залишки алкоголю в роті можуть призвести до невірних результатів. Вони можуть залишатися після вживання ароматичних напоїв (наприклад фруктових соків), аерозолів для освіження рота на спиртовій основі, ліків і крапель, а також після відрижки і блювоти. У цьому випадку необхідно почекати як мінімум 15 хвилин. Полоскання рота водою або безалкогольними напоями не скорочує необхідний часовий інтервал до проведення вимірювань. Перед тестуванням особа, що тестується повинна дихати нормально. Необхідно уникати гіпервентиляції легенів. Згідно пункту 3.3 «Вказівка» - використовуйте новий мундштук для кожного тестування.

Аналізуючи викладені порушення при використанні газоаналізатора, можливо дійти до висновку, що результат тестування з однієї сторони є недопустимим доказом у справі, а з іншої сторони вказує на те, що саме ці порушення призвели до некоректної роботи приладу при його використанні.

Також до процесуальних порушень, можна віднести той факт, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 серпня 2024 року виконані записи, які суперечать своїм змістом. А саме, що огляд не проводився і, що в ході огляду виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

За вищевикладених обставин можливо дійти до висновку, що описані невідповідності норм закону перешкоджають постановлению у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Відтак, під час складення протоколу, допущено порушення, яке позбавляє суд можливості об`єктивно розглянути справу.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення не може бути розглянута у встановлені законом строки, а тому матеріали справи слід повернути для належного оформлення до ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області .

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути для належного оформлення до ВП № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області з підстав вказаних у мотивувальній частині даної постанови.

Постанова суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Зеліско Р. Й.