Справа № 333/9095/24
Провадження № 3/333/3508/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа - підприємець,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

05.10.2024 року о 21.10 год. по вул. Привокзальна, поблизу б. 7, в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Tiggo 7 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу alcotest dragger 6820, тест 2198 (2,08 проміле). З результатом даного огляду водій ОСОБА_1 був згоден. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування. Своїми діями ОСОБА_1 порушив положення п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні. Звернувся з письмовим клопотанням, яке підтримав в судовому засіданні, про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилаючись на те, що спеціалізований технічний засіб газоаналізатор alcotest dragger 6820, АRHK 0116 не пройшов вчасно калібрування, тому результати огляду на стан сп`яніння не є достовірними; ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні; працівниками поліції не забезпечено реальне право на допомогу адвоката.

Вислухав пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 Інструкції № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 Розділу 1, пунктами 1-3 Розділу 2 Інструкції № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 вищезазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05.10.2024року серії ЕПР 1 №143795 у вищезазначені час та місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу alcotest dragger 6820, тест 2198 (2,08 проміле). З результатом даного огляду водій ОСОБА_1 був згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результату огляду від 05.10.2024 р., відеозапису з боді-камер працівників поліції з місця події, рапорту працівника поліції, вбачається, що 05.10.2024 року у вищевказаний час працівниками поліції був зупинений зазначений вище транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з ним працівниками поліції, в результаті його поверхневого огляду, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в зв`язку з чим останньому було пред`явлено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у передбаченому законодавством порядку, за допомогою спеціального технічного приладу alcotest dragger 6820, За згодою водія ОСОБА_1 , 05.10.2024 р. о 21-14 год. був проведений його огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу alcotest dragger 6820, № АRHK 0116, тест 2198. За результатами огляду встановлена наявність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння (2,08 проміле). Водій ОСОБА_1 погодився з результатами цього огляду, але від підпису в документі про результат огляду та у вищевказаному Акті відмовився. Проходити повторно огляд на стан сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі ОСОБА_1 не виявив бажання.

Суд не погоджується з посиланням ОСОБА_1 відносно сумнівності результатів його огляду на стан сп`яніння в зв`язку з не проведенням калібрування спеціального технічного приладу alcotest dragger 6820, № АRHK 0116, протягом шести місяців з дати останнього калібрування, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі ЗУ), законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Частиною 2 статті 17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік.

Відповідно до результату тестування від 05.10.2024 р. зазначено, що останнє калібрування газоаналізатора alcotest dragger 6820, № АRHK 0116, здійснювалося 06.12.2023 р.

Відповідно до витягу посібника з експлуатації alcotest dragger 6820, доданий до заперечень ОСОБА_1 , в п. 8.1 зазначено, що при необхідності замініть батареї; кожен шість місяців перевірте калібрування. В технічних даних цього газоаналізатора про дубльована інформація щодо калібрування засобу кожні 6 місяців. При цьому в інструкції не зазначено щодо строків проведення повірки цього приладу.

Аналогічні доводи ОСОБА_1 , про те, що алкотестер не було відкалібровано після шести місяців його використання, що не відповідає Інструкції його використання, були предметом розгляду дисциплінарного провадження ВРП №1832/2дп/15-20. У вказаному рішення ВРП посилається на лист ДП "Укрметртестстандарт" від 23.06.2018 року за вих. N 12-41/93, де серед іншого зазначається, що термін "калібрування" можуть уживати у різних значеннях. У технічній документації на газоаналізатори Alkotest терміном "калібрування" позначають операцію регулювання засобів вимірювальної техніки, яка полягає у коригуванні нульових показів та чутливості засобів вимірювальної техніки із застосуванням робочих еталонів. Рекомендовані значення інтервалу між "калібруваннями" зазначає виробник в експлуатаційній документації на прилади. Для приладів, що використовуються на території України, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від13.10.2016 року N 1747 і становить 1 рік.

Оцінивши результати огляду ОСОБА_1 , як окремий доказ, і в сукупності з іншими вищевказаними дослідженими судом доказами, суд дійшов висновку, що спеціальний технічний засіб alcotest dragger 6820, № АRHK 0116, яким проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 використовувався працівниками поліції в межах встановленого законодавством строку міжповірочного інтервалу. Перед оглядом ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівником поліції було проведено тестовий огляд, за результатами якого виявлено, що відсутні підстави вважати, що даний газоаналізатор є несправний. Відомостей, які б вказували, що даний газоаналізатор є несправний, і існує необхідність в його калібруванні до закінчення річного строку до наступної повірки, матеріали справи не містять.

Даний доказ є належним, достовірним, допустимим.

Посилання на встановлення сумнівності показів вищевказаного газоаналізатора в іншій постанові суду по справі ЄУН №334/5941/24, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при застосуванні норм права судами враховуються висновки лише Верховного Суду, викладені у постановах.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Тому завдяки ратифікації Конвенції практика ЄСПЛ, використання якої визначається вищезгаданим Законом, є обов`язковою для застосування та офіційно визнається джерелом права в Україні.

Загально прийнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники. Преюдиціальність дає певний привілей стороні у справі не доказувати знову вже встановлені судом обставини (юридичні факти).

Недотримання хоча б однієї умови робить неможливим для суду застосування преюдиції, що особливо важливо, коли у справі беруть участь нові сторони.

Обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила - обмежуватися даними конкретного провадження (рішення ЄСПЛ від 23 лютого 2016 року у справі «Навальний і Офіцеров проти Росії»).

Враховуючи вищенаведене, обставини, встановлені у постанові суду по справі ЄУН №334/5941/24 щодо використання приладу Drager Alcotest 6820 серійний заводський номер № АRHK 0116 не є преюдиційними під час вирішення вказаної справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису з місця події вбачається, що працівниками поліції перевірена наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема і на тремор пальців рук, про які йому повідомлено. Останній перед проведенням огляду підтвердив, що він вживав алкоголь. На роз`яснення працівника поліції, що у разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вищевказаного засобу, ОСОБА_1 повинен проїхати на повторний огляд до лікаря-нарколога в спеціалізованому закладі, останній не погодився повторно проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Посилання на те, що при складанні протоколу не було забезпечене право ОСОБА_1 на допомогу адвоката, не відповідає дійсності. Оскільки з висловлювань ОСОБА_1 з відеозапису вбачається, що він обізнаний про своє право на правовому допомогу та можливість залучення адвоката, про якого неодноразово зазначав в спілкуванні з працівником поліції, наприклад, що він може з адвокатом приїхати та пройти повторний огляд на наступний день. При цьому жодного клопотання до працівника поліції щодо залучення адвоката для захисту його прав при складанні протоколу чи проведенні огляду на стан сп`яніння, працівнику поліції він не заявляв.

При наданні письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив лише, що вважає, що його зупинили з порушенням закону, жодних зауважень щодо порядку його огляду на стан сп`яніння, результатів огляду, чи порушення його процесуальних прав, ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до довідки, наданої Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, не притягувався.

Суд, оцінивши вищенаведені докази приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі із заявлених ОСОБА_1 обставин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, вважає за необхідне покласти на нього стягнення в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 130, 276-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у цій справі.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) (Реквізити для сплати штрафу: Отримувач: ГУК у Зап.обл/Запорізька обл/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Ірина Йосипівна Наумова