Номер провадження 3/205/3447/24
31 жовтня 2024 року місто Дніпро
Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Дорошенко Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
22.08.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшли матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №554008 від 10.07.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що працівниками патрульної поліції було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, не дотримано процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, що призвело до недійсності його результатів. Так, зазначає, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив його, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, з чим він категорично не погодився та зазначив, що це запах від омивача скла та продемонстрував цей запах поліцейському. Не дивлячись на зазначене працівник поліції все-одно запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного засобу, на що він, будучи впевненим у відсутності алкоголю, погодився. Після проведення огляду на стан сп`яніння працівник повідомив його, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому, він категорично не погоджувався з такими висновками газоаналізатора та наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що йому було відмовлено. Вважає, що працівниками поліції навмисно приховано факт його незгоди з проведеним оглядом, про що свідчить відсутність відеозапису подальшого розвитку подій, в тому числі й складання матеріалів про адміністративне правопорушення, який має бути безперервним, що є порушенням, в тому числі, але невиключно порядку визначеного Кабінетом Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026. Серед іншого, відеозапис не містить й показника алкотестера Драгер за результатами проведеного огляду, що також вказує на порушення норм КУпАП працівниками поліції. Той факт, що він не погодився з проведеним оглядом на стан сп`яніння підтверджується також й відсутністю будь-якого запису на акті огляду, оскільки у відповідній графі відсутній його особистий підпис. Вищевикладене свідчить про те, що поліцейським не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Водночас, процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема, щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок).
Зокрема, згідно з п.2 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.3 розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Положеннями п.6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Разом з тим згідно п.п.6-8 цього Порядку визначено наступне. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Конструкція наведених вище норм законодавства вказує на те, що у разі висловлення водієм незгоди з результатами огляду на місці, поліцейський забезпечує огляд у закладі охорони здоров`я, і лише у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Так, з дослідженого судом відеозапису з нагрудного відео реєстратору №473031 інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, встановлено, що 10.07.2024 року о 21:46 год. інспектором поліції було зупинено автомобіль Chevrolet Cruze під керуванням водія ОСОБА_1 . На запитання поліцейського, чи останній щось вживав, бо «чує якийсь запах», на що ОСОБА_1 повідомив, що нічого не вживав. В подальшому, на 00:02:25 хв. відеозапису водію запропоновано продути в «Драгер» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. На 00:04:23 хв. водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest». Провівши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та оголосивши результат водієві, працівник поліції повідомив, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, результат проведеного огляду на стан сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів не був зафіксований на нагрудний відео реєстратор працівника поліції. В подальшому, на відео із нагрудного відеореєстратора працівника поліції зафіксовано як працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
В порушення вимог статті 268 КУпАП наданий відеозапис не містить роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, зокрема й права не погодитись з результатами проведеного огляду та пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, не містить вказаний відеозапис і відомостей, чи погодився ОСОБА_1 з проведеним оглядом, а також не містить ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу та пропозиції підписати протокол та отримати його копію.
Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
При цьому суд зазначає, що з`ясуванню наявності ознак алкогольного сп`яніння та проведенню огляду водія на стан сп`яніння повинна передувати законна зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням особи.
Відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Відповідно до ч.3 вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Таким чином, аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб за наявності підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував підставу зупинення транспортного засобу, зупинка не може вважатися законною.
Відповідно до відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась з причини технічної несправності автомобіля, а саме: не горить ліва фара. Докази несправності фари відсутні. Працівники поліції не вирішували питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відповідною статтею КУпАП, не з`ясовували це питання. Більш того, після складення протоколу ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем, що є порушенням ст.266 КУпАП.
Таким чином, у даному випадку відбулось порушення норм статті 35 Закону України «Про національну поліцію», що мало місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Згідно з доктриною «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
У статті 40 вищевказаного Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Суддею встановлено, що відеозапис, який долучено до матеріалів справи не фіксує подію адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 у повному обсязі, не фіксує результати проведеного огляду з застосування спеціального технічного засобу, не містить відомостей про те, чи погодився останній з результатами проведеного огляду, не зафіксовано чи роз`яснювалось право ОСОБА_1 пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я та не зафіксовано подальші дії працівників поліції щодо збирання доказів, в тому числі й складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказані обставини дають підстави вважати доводи ОСОБА_1 в тій частині, що він не погодився з результатами проведеного огляду такими, що заслуговують на увагу, оскільки не спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Про вказану обставину свідчить також й факт відсутності особистого підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціальних технічних засобів у відповідній графі «з результатом згоден».
Зазначені порушення при доказуванні адміністративного матеріалу в своїй сукупності не дають суду повних та обґрунтованих підстав для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні даного правопорушення.
Відповідно до ч.2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч.1 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши обставини справи та докази у їх сукупності, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а порушення працівниками поліції вищенаведених норм законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, взагалі не дають суду підстави визнати поза розумним сумнівом доведеним провину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.
За таких обставин, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні події та складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.
Керуючись ст.ст.7, 130, 247, 268, 284 ч.3, 289, 291, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г.В.Дорошенко