Справа № 697/1272/24
Провадження № 3/697/745/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; безробітній,

за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495136, 26.03.2024 о 15 год. 30 хв. в м. Канів, на перехресті вул. Київська та Б. Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21214, н.з. НОМЕР_2 та після скоєного ним ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкогольні напої, що підтверджується актом № 372 хіміко-токсикологічного дослідження, результат акту 2,08‰, завіреним головним лікарем ЧОНД, чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнав та заперечив обставини викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що працівники поліції при складанні вказаного протоколу, ігноруючи його заяви щодо застосування ст. 63 Конституції України, відібрали в нього пояснення всупереч його волі, що підтверджується розмовами між поліцейськими та вбачається із відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_1 категорично заперечує, що перебував за кермом автомобіля в момент ДТП 26.03.2024 о 15:30 год. Факт керування жодним чином не зафіксовано працівниками поліції і жодними доказами не доведено. З матеріалів справи, а саме з протоколу та відеозапису вбачається, що він відмовився від надання пояснень, відповідно до положень ст. 63 Конституції України. Також зазначив, що не вживав після ДТП жодних алкогольних напоїв. Даний факт жодними прямими доказами не підтверджено та працівниками поліції доказів вживання алкоголю після ДТП не надано. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Біленчук С.М. також просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а також просив визнати докази, подані працівниками поліції на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності недопустимими. Зазначив, що працівниками медичного закладу за результатами хіміко-токсикологічного дослідження та акту хіміко-токсикологічного дослідження № 372 від 05.04.2024 не складено акту медичного огляду особи, яка керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, результати дослідження, що наявні в акті № 372 переносяться до акту медичного огляду (додаток № 3 відповідної Інструкції). Крім того, відповідно до процедури медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я на підставі акту медичного огляду особи на стан сп`яніння (додаток 3) складається висновок (додаток 4) Інструкції, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Даний висновок (додаток 4) і є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення. В даному випадку взагалі грубо порушено процедуру огляду, відповідно за результатами огляду не було складено відповідного висновку, який підписується саме лікарем-наркологом. З незрозумілих причин висновок за результатами огляду ОСОБА_1 складено не було та лікарем-наркологом не підписано та копії висновку ОСОБА_1 не вручено взагалі. В матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 датований ще 26.03.2024, ще до проведення токсикологічного дослідження крові ОСОБА_1 , яке було проведено 05.04.2024. Даний висновок щодо результатів медичного огляду, який міститься в матеріалах справи від 26.03.2024 не містить даних про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та не є належним і допустимим доказом у справі. У висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані «підозра на алкогольне сп`яніння», що не встановлює достовірного факту і наявності алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Крім того, наданий працівниками поліції відеозапис від 26.03.2024 є неповним, частковим та переривається. Так, відсутній взагалі відеозапис проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у медичному закладі чи закладі охорони здоров`я, що ставить під сумнів законність і процедуру проведеного медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис не містить складання будь-яких процесуальних документів крім протоколу серії ААД 495136 від 11.06.2024. Також вказаний протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП складено з грубим порушенням строків його складання, оскільки подія відбулася та виявлено правопорушення працівниками поліції 26.03.2024, а протокол складено майже через три місяці після виявлення правопорушення, що є незаконним та недопустимим. Також звертає увагу на те, що працівники поліції при складанні вказаного протоколу, ігноруючи заяви ОСОБА_1 щодо застосування ст. 63 Конституції України, відібрали в нього пояснення всупереч його волі, що підтверджується розмовами між поліцейськими та вбачається із відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказані обставини, захисник просив ухвалити постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Біленчука С.М., суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно п. 2.10 «Є» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Так, кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є саме вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за її участю, алкоголю.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч. 4 ст. 130 КУпАП необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом та вживання нею алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів вживання ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Крім того, з переглянутого судом відеозапису події, що відбулася 26.03.2024 встановлено, що працівники поліції приїхали за викликом по факту ДТП, яка відбулася 26.03.2024 о 15:30 год. в м. Канів на перехресті вул. Київська та Б. Хмельницького. У спілкуванні з ОСОБА_1 , який перебував на місці ДТП, останній категорично заперечував, що перебував за кермом автомобіля в момент ДТП 26.03.2024 та в подальшому відмовлявся від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України. Однак працівниками поліції на підставі пояснень ОСОБА_1 відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Заперечення ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом на момент ДТП залишилося поза увагою працівників поліції, і ними не було з`ясовувано та не встановлено хто саме керував транспортним засобом ВАЗ-21214, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже, сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ-21214, державний номерний знак НОМЕР_2 , вказаний відеозапис не містить, як і не містить будь-яких доказів вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Також, з приводу порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, суд зазначає наступне.

Так, порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений статтею 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція № 1452/735).

Розділ ІІІ Інструкції № 1452/735 передбачає порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Відповідно до п. 3, 4, 15-16, 18-20 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Зважаючи на установлену Інструкцією процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, враховуючи, що висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається саме на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказаний акт не може бути складений пізніше, ніж висновок.

В той же час, долучений працівниками патрульної поліції на обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, висновок КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» № 8 складений 26.03.2024, тобто до проведення хіміко-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_1 , яке було проведено 05.04.2024.

Тобто, працівник поліції склав протокол про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 тільки на підставі копії акту хіміко-токсикологічного дослідження № 372 від 05.04.2024 та не долучив до протоколу висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який мав би бути складений після складання цього акту та направив матеріали до суду. Такий акт хіміко-токсикологічного дослідження має використовувати виключно лікар при проведенні огляду, а не працівник поліції чи суд.

Наявний у справі висновок щодо результатів медичного огляду від 26.03.2024 не містить даних про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки у висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані «підозра на алкогольне сп`яніння», що не встановлює достовірного факту і наявності алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Відтак, в силу положень ч. 5 ст. 266 КУпАП, п.22 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, слід вважати, що після виявлення у водія будь-якого з видів стану сп`яніння, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складний відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495136 від 11.06.2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП стало порушення ним п. 2.10є Правил дорожнього руху, встановленого за результатами наявного в матеріалах справи акту хіміко-токсикологічних досліджень № 372 від 05.04.2024, складеного Черкаським обласним наркологічним диспансером Черкаської обласної ради.

Відповідно до супровідного листа головного лікаря КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області № 591/01-03, копія акту хіміко-токсикологічних досліджень ОСОБА_1 надано до ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 24.04.2024.

Отже, даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення, що в свою чергу тягне за собою недопустимість такого протоколу, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого КУпАП. При цьому у протоколі не зазначено, чому саме його було складено лише 11.06.2024, тобто поза межами визначеного законом строку.

Наявні в матеріалах інші докази, зокрема, відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недостатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

При винесенні рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а фабула правопорушення, викладена у протоколі суперечить матеріалам справи, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда