КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березанського міського суду Київської області від 09 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Березанського міського суду Київської області від 09 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20.08.2024 року, близько о 15 год. 55 хв. в м. Березань Київської області, по вул. Ілона Маска керував транспортним засобом «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів служба таксі на платній основі без документів дозвільного характеру, а саме: без одержання документа дозвільного характеру для здійснення підприємницької діяльності, чим порушив ч.ч. 2, 5 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Березанського міського суду Київської області від 09 вересня 2024 року, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Березанського міського суду Київської області від 09 вересня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази вчинення даного правопорушення, відсутні пояснення особи, якій було надано послугу, свідки, а також докази системності вчинення правопорушення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення часом вчинення є 20.08.2024 року, тобто правопорушення вчинене одноразово, а тому діяльність ОСОБА_1 не можна вважати регулярною та постійною, що є обов`язковими ознаками господарської діяльності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 164 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Так, пунктом 24 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що діяльність з перевезення пасажирів автомобільним транспортом підлягає ліцензуванню.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі, на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №659750 від 20.08.2024 року ОСОБА_1 20.08.2024 року, близько о 15 год. 55 хв. в м. Березань Київської області, по вул. Ілона Маска керував транспортним засобом «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів служба таксі на платній основі без документів дозвільного характеру, а саме: без одержання документа дозвільного характеру для здійснення підприємницької діяльності, чим порушив ч.ч. 2, 5 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 659750 від 20 серпня 2024 року, близько о 15 год. 55 хв. в м. Березань Київської області, по вул. Ілона Маска керував транспортним засобом «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів служба таксі на платній основі без документів дозвільного характеру, а саме без одержання документа дозвільного характеру для здійснення підприємницької діяльності, чим порушив ч.ч. 2, 5 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП;

- фотографією наявної в матеріалах справи;

- даних відеозапису, із якого убачається, що на момент зупинки транспортного засобу в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходилась жінка, яка на запитання поліцейського підтвердила, що є пасажиром таксі. При цьому, ОСОБА_1 з власної ініціативи попросив працівників поліції дозволу довезти пасажира до місця призначення.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, із якого вбачається, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин працівниками поліції зупинено автомобіль «Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , на даху якого знаходився відповідний ліхтар «таксі» та в салоні якого знаходився один пасажир. Під час розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції він повідомив, що займається перевезенням пасажирів на таксі, ліцензію на перевезення не надав, в подальшому вказав, що ліцензія «скоро відкриється».

Отже, на місці місці події ОСОБА_1 не заперечував, що надавав послуги перевезення пасажирів.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши відеозапис у розумінні ст. 251 КУпАП, з огляду на значимість відеозапису як доказу, який покликаний повно та максимально точно зафіксувати фактичні обставини, дійшов висновку, що на відеозаписі, наявному в адміністративних матеріалах, в повній мірі зафіксовано необхідні фактичні обставини, що містять достатній обсяг інформації, яка беззаперечно підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення і встановлених судом першої інстанції.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Щодо доводів захисника ОСОБА_2 про відсутність в матеріалах справи пояснень особи, якій було надано послугу, а також свідків, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно ст. 251 КУпАП, встановлюється абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі - «будь-які фактичні дані».

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Березанського міського суду Київської області від 09 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду Сітайло О.М.