Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2069/24
Провадження № 3/553/889/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.07.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Фоміна Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, якій у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені її права, а також право на відвід, зміст ст. 63 Конституції України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №317222 від 14.06.2024 року: 14.06.2024 року близько 22.25 хв. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила відносно сина ОСОБА_2 психологічне насильство, а саме не впускала до помешкання, залякувала, маніпулювала, чим могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнала та пояснив, що дійсно 14.06.2024 року близько о 22.00 годині у дворі будинку вона зустріла свого сина із дівчиною та зробила їм зауваження, щоб вони йшли з двору. Після чого, вона піднялася до квартири, зачинила двері та вийшла на балкон курити, коли почула, що вхідні двері вириваються від сильного стуку. Вона відразу відчинила двері сину, як почула, пояснила, що зачинила їх, бо був протяг. Син відразу став агресивно себе поводити, та звинувачувати її в тому, що вона спеціально закрила двері, ображати, тому вона почала знімати його на свій мобільний телефон як доказ такої поведінки. Дійсно між ними відбулася словесна перепалка, але чому син викликав поліції їй не зрозуміло. Винною себе не вважає.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 14.06.2024 року близько о 22.00 годині, він зустрівся біля свого будинку із дівчиною, яку проводжав до дому. Коли вони йшли, то зустріли його матір, яка його покликала, він підійшов. Мати спитала, що вони тут роблять, він відповів, що зайшов до дому за парасолькою, мати забрала у нього парасольку та вони із дівчиною пішли. Приблизно через 15 хвилин, після того як він провів свою дівчину до дому та повернувся до своєї квартири, то побачив, що двері квартири зачинені. Він почав стукати, стукав приблизно 5 хвилин, але мати двері не відчиняла. Вважає, що мати навмисно закрила двері, знаючи що у нього не має ключів, щоб спровокувати його на агресію. Він став стукати сильніше, і мати відкрила йому двері, почала знімати його на телефон, чим провокувала його на агресію. Тоді він викликав співробітників поліції. Останнім часом у нього із матір`ю часто відбувалися конфлікти з побутових причин та із-за його відносин із дівчиною, його також було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно його матері, але на даний час він відвідує психолога та конфлікти відбуваються рідше.

З матеріалів справи судом встановлено, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , відібраних співробітниками патрульної поліції, 14.06.2024 року після повернення з прогулянки близько о 22.25 годині, виявилося, що його матір закрила перед ним двері до квартири, в якій вони мешкають. Після того, як він намагався відкрити двері силою, щоб потрапити до квартири, це почула матір, яка стала знімати відео з метою показати та викликати у нього агресію, на що він відповів нецензурною лайкою з метою, щоб вона припинила його знімати. Мати почала і далі його провокувати та знімати. На що, він викликав поліцію, щоб припинити цю суперечку. Вважає, що це спеціальне провокування з невідомою метою, оскільки зазвичай двері до квартири не зачиняла, так як і він, а саме в цьому випадку, коли він не мав ключі від квартири мати їх зачинила, а потім, коли він намагався достукатися, ігнорувала.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , відібраних співробітниками поліції, 14.06.2022 року близько о 22.00 годині її син прийшов до дому, двері були зачинені. Після чого він почав агресивно вибивати двері, вона підійшла та відчинила. Після чого син агресивно став поводитися, звинувачуючи її, в тому, що вона не впускає його до дому, після чого став агресивно себе поводити, звертаючись із лайкою до неї. Дійсно, вона зняла поведінку сина на камеру свого мобільного телефону. Під час конфлікту син вибивав з рук телефон та погрожував.

Відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 співробітниками поліції 14.06.2024 року складено терміновий заборонний припис строком на 5 діб із забороною в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою, а також відносно обох складені адміністративні протоколи за вчинення домашнього насилля з приводу однієї конфліктної ситуації.

Суд, зазначає, що в даному судовому засіданні надається оцінка лише діям особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в межах події, яка сталася 14.06.2024 року та викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №317222 від 14.06.2024 року як вчинення домашнього насилля психологічного характеру.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, психологічне насилля це використання переваги, щоб знецінити іншого члена сім`ї, та свідоме ігнорування його, почуттів тих членів сім`ї, які залежні від кривдника. Насильство свідома поведінка, використання власної переваги й контроль жертви.

Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації.

Суддя зазначає, що з огляду на законодавство, яке регулює домашнє насильство одна і та ж особа не може бути одночасно і кривдником і жертвою домашнього насильства, кривдник завжди має перевагу та своїми діями намагається контролювати жертву, знецінити її почуття та потреби, встановити таким чином контроль над жертвою.

В судовому засіданні не зібрано достатні та належні докази, які свідчать, що 14.06.2024 року ОСОБА_1 вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насилля у формі психологічного насильства, з огляду на те, що двері до квартири мати відчинила ще до виклику та приїзду поліцейських, чим саме мати залякувала та чим маніпулювала, ОСОБА_2 так і не зміг пояснили в судовому засіданні, а лише пов`язує це з тим, що вона його поведінку знімала на камеру мобільного телефону, чим провокувала агресію.

При таких обставинах, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 недоведений, та наявність між сторонами конфлікту ще не свідчить про вчинення саме домашнього насильства.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточний проти України» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При таких обставинах, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а саме недоведеністю об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, п. 1 ст. 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. В. Фоміна