Житомирський апеляційний суд
Справа №274/953/24 Головуючий у 1-й інст. Базюк Ю. П.
Номер провадження №33/4805/824/24
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2024 року об`єднано в одне провадження справи № 274/953/24 та № 274/1289/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, об`єднаній справі присвоєно номер 274/953/24. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22 січня 2024 року о 16-02 год у м. Бердичеві на перехресті вулиць Житомирська - Шолом-Алейхема повторно протягом року керував автомобілем ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

30 січня 2024 року о 21-17 год у м. Бердичеві по вул. Житомирська, 90/2, ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Гуменюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови. Адвокат ставить під сумнів кваліфікацію дій ОСОБА_1 працівниками поліції за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року на момент складення протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 22 січня 2024 року та 30 січня 2024 року не набрала законної сили. Оскільки зміст складених протоколів не відповідає суті адміністративного правопорушення, тому останні не є належними доказами в розумінні ст. 152 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

ОСОБА_1 та його захиснику Гуменюку О.В. була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте вони цим не скористалися. Будучи належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Гуменюк О.В. у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно, протягом року, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані в повній мірі і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України 22 січня 2024 року підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №664256 від 22 січня 2024 року, зі змістом якого ОСОБА_1 погодився під підпис (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за виявленими ознаками: зіниці очей не реагують на світло, від огляду відмовився (а.с. 3); актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 4); копією постанови серії ББА № 314104 від 22 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 5); відеозаписом обставин події.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора із службового автомобіля поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ББА № 314104 від 22 січня 2024 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 5), з якою останній погодився під підпис. При цьому у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, оскільки виявили у нього відсутність реакції зіниць очей на світло. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній категорично та без примусу з боку працівників поліції відмовився. При цьому, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також, ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, а складені адміністративні матеріали підписані ним без зауважень та заперечень.

Також, вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України 30 січня 2024 року підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №757901 від 30 січня 2024 року, зі змістом якого ОСОБА_1 погодився під підпис (а.с. 32); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за виявленими ознаками: зіниці очей не реагують на світло, від огляду відмовився (а.с. 33); копією постанови серії ББА № 314106 від 30 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 36); відеозаписом обставин події.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора зі службового автомобіля поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії ББА № 314106 від 30 січня 2024 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 36), з якою останній погодився під підпис. При цьому у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, оскільки виявили у нього відсутність реакції зіниць очей на світло. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній категорично та без примусу з боку працівників поліції відмовився. При цьому, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, а складені адміністративні матеріали підписані без зауважень та заперечень.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння та у забороні керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відеозаписами спростовуються доводи захисника, що складені щодо ОСОБА_1 протоколи не є допустимими доказами, оскільки останні складені з дотриманням вимог глави 19 КУпАП та у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його ознайомлено зі змістами протоколів та доданими документами.

Слід зауважити, що ОСОБА_2 ні 22 січня 2024 року, ні 30 січня 2024 року будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції не виказував, у протоколах надав пояснення «згоден».

Крім того, протоколи про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. ст. 254, 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, тому, на думку апеляційного суду, є належним та допустимим доказом.

Варто зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення є лише одним із доказів, на підставі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи, а згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_2 під час оформлення адміністративних матеріалів і 22 січня 2024 року і 30 січня 2024 року, вочевидь усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання відповідальності за вказані дії, пропонував працівникам поліції вирішити питання шляхом надання неправомірної вигоди, у зв`язку з чим отримав попередження та роз`яснення щодо незаконності такої пропозиції.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, але помилково визначив кваліфікацію за ч. 2, не врахувавши доводи захисника ОСОБА_3 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУПАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той час, як ч. 2 ст. 130 КУпАП не передбачає самостійної кваліфікації правопорушення, а визначає лише додаткову, обтяжуючу відповідальність обставину, кваліфікацію правопорушення - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено терміни, що вживаються в цій Інструкції, і мають такі значення: повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Як встановлено судом, постановою Житомирського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року скасована, ухвалено нову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 54-57).

Отже, враховуючи, що 22 січня 2024 року та 30 січня 2024 року на момент складання протоколів про адміністративні правопорушення у діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака у вигляді вчинення правопорушення (повторно протягом року), передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року не набрала законної сили, у зв`язку із поданням апеляційної скарги, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, вірно встановивши обставини справи щодо вчинених ОСОБА_2 правопорушеннями, передбаченими ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції зроблено передчасний висновок про наявність в діях останнього такого правопорушення за ч. 2 за кваліфікуючої ознаки «повторність», оскільки його дії необхідно кваліфікувати за частиною першою статті 130 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 підлягає зміні із перекваліфікацією його дій з частини другої на частину першу статті 130 КУпАП та накладенням на нього адміністративного стягнення в межах санкції статті 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2024 року змінити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один (один) рік.

В іншій частині постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь