Справа № 583/4463/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Охтирка

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Семенова О.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративні матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120394 від 31 серпня 2024 року ОСОБА_1 31 серпня 2024 року о 23 годині 20 хвилини на вулиці Батюка, № 23 в м. Охтирка Сумської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі, результат тесту позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120367 від 31 серпня 2024 року ОСОБА_1 31 серпня 2024 року о 23 годині 20 хвилини на вулиці Батюка, № 23 в м. Охтирка Сумської області керуючи автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюр. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 вересня 2024 року об`єднано справу № 583/4464/24, провадження № 3/583/1691/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 із справою № 583/4463/24, провадження № 3/583/1690/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 9/.

27 вересня 2024 року від захисника ОСОБА_1 , адвоката Дрижанова О.С., надійшло заперечення на протоколи серії ЕПР1 № 120394 та серії ЕПР1 № 120367 від 31 серпня 2024 року, яке мотивує тим, що його підзахисний вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнає. При цьому зазначає, що не був водієм цього транспортного засобу в той вечір, яким проте користується та володіє. З матеріалів справи та протоколів не можливо встановити, що саме ОСОБА_1 , керував транспортним засобом та вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Протокол не містить інформації щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . У матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення саме водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у поліцейського правових підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння та складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча виконання вимог ст. 266 КУпАП це не право працівника поліції, а його обов`язок. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп?яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров?я. В конкретному випадку складався лише один примірник висновку, доречи як і протоколу. Доказів належності установи до переліку 303 що мають право на проведення таких медичних досліджень також у матеріалах справи відсутній. Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп?яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 у заклад охорони здоров?я для проходження огляду на стан сп?яніння, що на переконання сторони захисту є визначальною підставою для прийняття судом рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи, що також кореспондується із численною сталою судовою практикою. Що стосується протоколу про порушення ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП слід зазначити, що диспозиція цієї статті чітко визначає об`єктивну частину складу правопорушення, а саме Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Матеріали справи не містять доказів нанесення майнової шкоди об?єктам інфраструктури, ніяким чином не доведено і вартісної складової обсягу завданої шкоди майну, володільцем якого не є ОСОБА_1 . Тож очевидним є факт відсутності складу адміністративного правопорушення. У рішенні ССПЛ від 21 липня 2011 року по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих. чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі Кобець проти України. Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб?єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об?єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення. В зв`язку з цим прохає закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с. 28-31/.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника про закриття провадження відносно нього, та пояснив, що 31 серпня 2024 року транспортним засобом не керував.

Захисник Дрижавнов О.С. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити його клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю у ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень /а.с. 34-35/

Вивчивши матеріали справи, давши їм оцінку, заслухавши учасників справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення. У тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності / ч. 1, ч. 2 ст. 7/; завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом / ст. 245/.

Крім того, уряд України у справі «Надточій проти України» № 7460/03 від 15 травня 2008 року визнав, що КУпАП має карний кримінально-правовий характер /п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у вказаній справі/, а тому процесуальні норми КУпАП кореспондуються з процесуальними нормами КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Статтею 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі частиною 4 цієї статті, що при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При дослідженні в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120394 встановлено, що він складений 31 серпня 2024 року о 01 годині 41 хвилин на вулиці Петропавлівській, 15 в м. Охтирка Сумської області, інспектором Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенантом поліції Тимошенком М.В. про те, що ОСОБА_1 31 серпня 2024 року о 23 годині 20 хвилини на вулиці Батюка, № 23 в м. Охтирка Сумської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі, результат тесту позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідки чи потерпілі не залучалися. До протоколу додається: факт ЄО 12787, висновок лікаря 351, пояснення. Документи в нього не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Є підпис поліцейського, який склав протокол, та ОСОБА_1 /а.с. 2/.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду в своїй Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Верховний Суд у своїй постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В матеріалах справи є: 1/ висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КНП Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» № 351 від 31 серпня 2024 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 31 серпня 2024 року о 01 годині 21 хвилин перебував в стані алкогольного сп`яніння; 2/ електронний рапорт інспектором Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ст. лейтенантом поліції Тимошенком М.В., з якого слідує, що 31 серпня 2024 року о 00 годині 34 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на вул. Батюка в м. Охтирка Сумської області сталося ДПТ, водій транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння; 3/ пояснення ОСОБА_1 , в якому він підтверджує факт керування транспортним засобом і вчинення ним ДТП, витяг із ар мору, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія категорій А, А1, В, В1, С, С1, СЕ, D, D1 /а.с. 2-5/.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери, наданого поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120394 від 31 серпня 2024 року слідує, що відеозапис розпочатий о 23 годині 56 хвилин 30 серпня 2024 року коли поліцейський разом із ОСОБА_1 стояли біля службового автомобіля. На запитання поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, той погодився пройти в медичному закладі, після чого йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, відео закінчилося о 23 годині 58 хвилин. Наступний відео файл розпочинається о 00 годин 27 хвилин 31 серпня 2024 року, коли протокол за ст. 124 КУпАП вже складено та його зачитують ОСОБА_1 , який він підписав, крім цього поставив підпис в написаних поясненнях. Третій відеозапис розпочинається в медичному закладі о 01 годині 41 хвилині 31 серпня 2024 року, з якого вбачається, що о 01 годині 41 хвилині ОСОБА_1 зачитують протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відео закінчується о 01 годині 46 хвилин, протокол ОСОБА_1 отриманий та підписаний, на відеозаписах відсутній факт складання направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду /а.с. 6/.

В судовому засіданні при дослідженні письмових пояснень ОСОБА_1 , в яких він визнавав факт керування транспортним засобом, останній пояснив, що він їх не писав і не читав, а тільки підписав в тому місці, де йому вказав поліцейський. Цей факт підтверджено і відеозаписом.

Крім цього факт визнання особою вини у порушенні правил дорожнього руху України не є достатнім доказом за відсутності інших належних доказів /Постанова Верховного суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17/.

В матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП в імперативній формі передбачено правило поведінки працівників патрульної поліції у випадку, якщо у них є підстави вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані алкогольного /наркотичного чи іншого сп`яніння/, а саме такі водії підлягають обов`язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами. Огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним/ ч. 5 ст. 266 КУпАП/. Огляд водія на стан сп`яніння є частиною процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за допущені порушення Правил дорожнього руху, передбачені у ст. 130 КУпАП.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Згідно із п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В ході судового розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотрималися вищевказаних вимог закону та інструкції, оскільки ОСОБА_1 не було повідомлено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього були виявлені, після того, як він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та погодився пройти огляд в медичному закладі, поліцейським не було складено направлення на огляд до медичного закладу, тобто порушена процедура проведення огляду на стан сп`янінні. В зв`язку з цим суддя визнає висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 недійсним.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У підпункті 1 пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, здійснюється не з моменту початку виконання службових обов`язків, чи є приривним або таким, з якого не можливо встановити всі події, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Оскільки доданий до матеріалів справи відеозапис розпочатий не з моменту початку виконання службових обов`язків, на ньому відсутні довготривалі проміжки часу тобто він є не безперервним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

В судовому засіданні встановлено, що відео не співпадає із складеним протоколом про адміністративне правопорушення щодо самої події адміністративного правопорушення, так як відсутнє підтвердження факту керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визначає порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не вказано які саме об`єкти і які пошкодження спричинено в результаті ДТП.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, , на місці дорожньо-транспортної пригоди / далі ДТП/ складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1/ схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейські;

2/ пояснення учасників пригоди та свідків / у разі їх наявності/;

3/ показання технічних приладів / у разу їх наявності/;

4/ показання засобів фото- та/або відео спостереження / у разі їх наявності/;

5/ інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

До протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП додано: 1/ пояснення ОСОБА_1 ; 2/ схему місця ДТП; 3/ електронний рапорт від 30 серпня 2024 року, з якого вбачається, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що на вулиці Батюка в місті Охтирка проти пивзаводу сталася ДТП чи є потерпілі невідомо, можливо водієві погано, одне авто поїхало із місця ДТП, заявниця ОСОБА_2 ; 4/ фото таблиці ДТП; 5/ витяг із ар мору, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення водія категорій А, А1, В, В1, С, С1, СЕ, D, D1 /а.с. 13-17/.

Пояснення учасників пригоди та свідків відсутні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення /стаття 86 КПК України/.

Протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не може бути допустимим доказом, так як складений з порушенням норм КУпАП щодо процедури його складання. Всі інші матеріали суддею не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії. Згідно із статтею 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цей принцип презумпції невинуватості узгоджується з положенням Європейської конвенції з прав людини, визначеними ч. 2 ст. 6, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та доведено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі докази, на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130 , ст.ст. 247, 251, 252, 268, 271, 280, 283, 287-289 КУпАП,

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання у 10-денний строк з дня її проголошення апеляції до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова