Справа № 373/2270/24
Провадження № 3-зв/373/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши заяву про самовідвід судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідя В.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

встановив:

15 жовтня 2024 року до суду надійшла справа №373/2270/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 у справі визначено головуючого суддю Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідя Володимира Володимировича.

15 жовтня 2024 року суддя Лебідь В.В. подав до канцелярії суду заяву про самовідвід у даній справі. Посилається на те, що він був безпосереднім учасником ДТП за участі ОСОБА_1 та у нього відібрані пояснення, які містяться в матеріалах справи № 373/2270/24.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, та, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Однак згідно з частиною 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до п.55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції, та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід), порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід) та визначення підсудності. Проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною першою статті 75 КПК України встановлено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у розгляді справи, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Оскільки з матеріалів адміністративної справи № 373/2270/24 вбачається, що ОСОБА_2 є учасником дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 , в матеріалах справи маються його письмові пояснення як учасника ДТП, що, як наслідок, може свідчити про його заінтересованість у результатах даного провадження, вважаю, що він повинен бути відведений від розгляду даної справи.

Зважаючи на вищезазначене, з метою дотримання прав учасників на розгляд справи безстороннім судом, керуючись ст. 1, 2, 7, 283 КУпАП,

постановив:

Заяву про самовідвід задовольнити.

Справу №373/2270/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення передати до канцелярії суду для виконання вимог закону.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Я. І. Керекеза