П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 204-1 та ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на дійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення за № 308/15454/24 (провадження № 3/308/8026/24) та 308/15456/24 (провадження 3/308/8027/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно, а тому спільний розгляд цих справ є доцільним.

08.09.2024 о 23 год. 45 хв. громадянин України ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (село Невицьке, Ужгородського району) прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до держаного кордону України за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон у складі групи осіб (спільно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

08.09.2024 о 23 год. 45 хв. громадянин України ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (село Невицьке, Ужгородського району) прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до держаного кордону України за вчинення злісної непокори неодноразово повторюваним законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме: під час затримання вдався до втечі.

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державну прикордонну службу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Громадянин України ОСОБА_1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання sms повідомлення у додаток «Viber», які надсилалися на номер, який вказаний ОСОБА_1 у поданій ним заяві про отримання електронних повісток та шляхом розміщення оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду. Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній просить розглянути справу без його участі, свою вину визнає, щиро кається.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-10, 204-1 КУпАП розглядаються протягом доби, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Частиною 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 144304 від 09.09.2024, даними протоколу про адміністративне затримання від 08.09.2024, даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.09.2024, копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про наявність в діях громадянина України ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинені групою осіб.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за Злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України. Частиною 2 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Так, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність».

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України. Відповідно до вказаної норми, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право в тому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12).

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про наявність в діях громадянина України ОСОБА_4 ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинені групою осіб.

Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 144300 від 09.09.2024, даними протоколу про адміністративне затримання від 08.09.2024, даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.09.2024, копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, заявою ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, згідно з якою свою вину визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та вважає, що ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 33, 36, ч. 1 ст. 204-1, ст. 221, 284, 285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Об`єднати матеріали справ про адміністративне правопорушення за № 308/15454/24 (провадження № 3/308/8026/24) та 308/15456/24 (провадження 3/308/8027/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення та присвоїти справі єдиний номер № 308/15454/24 (провадження № 3/308/8026/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя В. В. Чепка