Номер провадження: 33/813/2556/24
Номер справи місцевого суду: 521/6677/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №734842 від 03 квітня 2024 року 03.04.2024 року о 08 год 35 хв. ОСОБА_1 в м. Одеса, по вул. Тираспольське шосе, 22/8 керував транспортним засобом, автомобільної марки BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись з наведеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року скасувати та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 намагався зрозуміти в чому саме полягають звинувачення поліцейських, які пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, а тому твердження поліцейських про те, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Крім того, ухилення від проходження медичного огляду не утворює склад адміністративного правопорушення. Висновок викладений в мотивувальній частині про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення фактично не відповідає дійсності, оскільки останній визнав лише факт спілкування з працівниками поліції. При цьому, жодних ознак наркотичного сп`яніння про які зазначили поліцейські не вбачається. Суд не звернув увагу на той факт, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування, останній сів у автомобіль та продовжив рух, що також доводить відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та підстав для вимоги пройти огляд у лікаря нарколога в медичному закладі. Фіксування здійснювалось лише з моменту, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже перебуває в статичному стані, в той час як обов`язковою ознакою наявності складу інкримінованого правопорушення є рух автомобіля. Крім того, зупинка без наявності підстав для цього є незаконною.

В судове засідання, призначене на 13.11.2024 о 11:10 год., ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №734842 від 03.04.2024 (а.с.1);

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, так як він в собі певен та не мав можливості (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з відміткою про відмову від проходження огляду (а.с. 5);

- відеозаписами з ПВР 474893, 471849 (а.с.6);

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленої постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року та порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що намагався зрозуміти в чому саме полягають звинувачення поліцейських, які пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, а тому твердження поліцейських про те, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Крім того, так зване ухилення від проходження медичного огляду не утворює склад адміністративного правопорушення.

Проте, зазначені доводи є необґрунтованими та безпідставними, зважаючи на таке.

Відеофіксація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст. 251, 266 КУпАП, ст. 30, 40 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції № 1026, та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівник поліції, вбачаючи підстави для перевірки стану сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 спочатку зазначав, що поспішає на роботу, а потім від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився та зазначив, що складайте протокол (урив. 08:42:06-08:42:25). При цьому ОСОБА_1 було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на нього буде складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (урив. 08:41:46-08:41:57).

Кім того, як вбачається з відеозапису та протоколу ААД №734842 від 03.04.2024, ОСОБА_1 ознайомлений зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 був обізнаний про висунуте відносно нього звинувачення поліцейських та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта, що за ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відсутня відповідальність за ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ААД №734842 від 03.04.2024 складений відносно ОСОБА_1 саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та є підставою для притягнення його до відповідальності.

Викладена в протоколі ААД №734842 від 03.04.2024 суть правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та диспозиції ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині незгоди з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння є неспроможними, виходячи з наступного.

Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З аналізу наведених норм права вбачається, що працівнику поліції надано право піддавати сумніву стан особи, а сама по собі незгода з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння не звільняє водія від обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що фіксування здійснювалось лише з моменту, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 вже перебуває в статичному стані, в той час як обов`язковою ознакою наявності складу інкримінованого правопорушення є рух автомобіля, апеляційний суд відхиляє, оскільки факт керування транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 підтвердив в своїх письмових поясненнях від 03.04.2024, в яких останній зазначив, що 03.04.2024 їхав на своєму авто «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 та приблизно 08:30 його зупинили на блокпосту (а.с.4).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що зупинка транспортного засобу автомобільної марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 була проведена з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», то апеляційний суд зазначає наступне.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису з ПВР 471849 вбачається, що транспортний засіб «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 мав технічні несправності, а саме відсутній задній бампер. Цю обставину ОСОБА_1 не заперечував та зазначив, що рихтується (урив. 08:33:12 08:33:45).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Таким чином, сукупність вищевказаних фактів дає можливість дійти висновку, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію», а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконної зупинки транспортного засобу є безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на, що ОСОБА_1 не було відсторонено від права керування, останній сів у автомобіль та продовжив рух не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння та безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови бути не можуть.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова