КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2024 року м. Київ

справа №752/5497/24

провадження № 33/824/4491/2024

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, громадянки України, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року у складі судді Токман Ю.Ф. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 28 лютого 2024 року о 23:22, керуючи транспортним засобом «BMW 525D», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на вул. Голосіївська, 53-А, на вимогу поліцейського відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись з такою постановою, 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 подала через захисника Вальчук Н.С. апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та у зв`язку з невідповідністю висновків фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, водій направляється працівниками поіції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Разом з тим поліцейскими не було видано ОСОБА_1 відповідного направлення. Також зазначає, що поліцейскими не було повідомлено ОСОБА_1 про те, в якому закладі охорони здоров`я вона може пройти такий огляд.

Вказує, що в протоколі не зазначено суті адміністративного правопорушення, а лише зазначена загальна шаблонна фраза про те, що ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась..

У судове засідання ОСОБА_1 та її захисник не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності учасників провадження апеляційний суд враховує таке.

На судове засідання, яке було призначено 23 вересня 2024 року, ОСОБА_1 була повідомлена поштою, однак рекомендоване повідомлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Захисник ОСОБА_1 - Вальчук Н.С. подала клопотання про відкладення засідання, посилаючись на загострення її хвороби. У зв`язку з зазначеними обставинами, розгляд справи було відкладено. На судове засідання 7 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_1 - Вальчук Н.С. подала аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи. До зазначених клопотань захисником не було надано ніяких доказів зазначених обставин.

За таких обставин апеляційний суд переконаний, що стороні захисту надавалось достатньо часу та можливостей для підготовки лінії захисту, з`явлення до суду та висловлення своїх пояснень безпосередньо в ході розгляду справи.

Апеляційний суд також враховує, що сторона захисту висловила свою письмову позицію у апеляційній скарзі.

З урахування вказаних приписів закону, вирішення питання про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та/або її захисника, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, залишається на розсуд суду, який розглядає справу.

З урахування викладеного, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка її подала, та її захисника, оскільки матеріалів справи достатньо для перегляду постанови суду першої інстанції та правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та вмотивованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність як за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За логікою цього складу адміністративного правопорушення відмовою є свідома, вольова та цілеспрямована поведінка водія, за якої він після отримання від працівника поліції законної вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснення порядку його проходження та наслідків відмови від проходження огляду не вчиняє дій, які від нього вимагаються та/або своїми діями перешкоджає виконанню таких дій.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 866243 від 28 лютого 2023 року, виходячи зі змісту якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення тану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- розпискою, якою підтверджено факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортного засобу;

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення зафіксованого не в автоматичному режимі;

- витягом з бази АРМОР;

- відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції на котрому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, а також підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Заперечуючи щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скаржником вказується на порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було попередньо складено та вручено письмове направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а направлення, що міститься в матеріалах справи було складено після складення та підписання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє вказані доводи через їх безпідставність з огляду таке.

Відповідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року).

Як вбачається із відеозапису, працівники поліції у відповідності із вимогами Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, після повідомлення ОСОБА_1 про підозру останньої в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 погодилась, однак, після прибуття драгер-тесту змінила свою думку та відмовилась від такого проходження. Працівниками поліції, у відповідності з п. 7 Інструкції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від проходження якого водій також відмовилась.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння виникає в ОСОБА_1 не з моменту вручення йому направлення на проходження відповідного огляду, а в силу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України з моменту висловлення відповідної вимоги працівником поліції як до водія транспортного засобу.

Окрім цього, законодавством не передбачено вручення письмового направлення до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду. Також положення Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 не містять вимог щодо надання копії направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння. Відомості, що містяться у направленні заносяться у журнал реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, розумних сумнів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не викликають, порушень щодо порядку отримання доказів, що містяться в матеріалах справи судом не встановлено, що в сукупності свідчить про формальність доводів апеляційної скарги, спрямованих на уникнення від адміністративної відповідальності.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані, а висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним, оскільки він відповідає обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року залишається без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа