Провадження № 3/161/6795/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 14 листопада 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, перебуває на посаді машиніста екскаватора, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ,

-за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 близько 09:20 год. військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення ЛВЛ №) 204), у стані алкогольного сп`яніння про, що свідчить консультативний висновок спеціаліста № 207 від 01.11.2024 року виданий КП «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцька». Дії вчинені особою в умовах особливого періоду.

Крім того, 02.11.2024 близько 13:10 год. військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , призваний за мобілізацією, солдат ОСОБА_1 , перебував на території військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення ЛВЛ № 336), у стані алкогольного сп`яніння про, що свідчить консультативний висновок спеціаліста № 207 від 11.11.2024 року виданий КП «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцька». Дії вчинені особою в умовах особливого періоду.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні визнав повністю, просив суворо не карати, окрім того подав до суду заяву, в якій зазначив, що свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні визнає, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило (а.с. 17).

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із ч. 1 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 статті 172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими документами.

Перевіривши матеріали справи, та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАПдоказана у повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЛВЛ №336 від 02.11.2024 року, та ЛВЛ №333 від 01.11.2024 за ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП(а.с.1-2,13-15), консультативними висновками спеціаліста від 02.11.2024 року та 01.11.2024 року (а. с. 4, 16), копією військового квитка (а. с 5,18); витягами з наказу МОУ(а.с.6,19).

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання, та які не заперечувались порушником.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до порушника, суд виходить з такого.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника, суд визнає його щире каяття та визнання вини.

Обставин, що обтяжують його відповідальність судом не встановлено.

З огляду на ці обставини, з урахуванням особи правопорушника, пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що повністю відповідає ст. 36 КУпАП, а саме адміністративного стягнення, в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

На підставі п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» правопорушник звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст.ст. 34, 35, 172-20, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір`суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У разі несплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, з останнього підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, в порядку примусового виконання постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова