Номер провадження 33/816/293/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/10272/23 за апеляційною скаргою захисника ВОЛОХОВОЇ В. О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.11.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Волохової В. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ВОЛОХОВА В. О. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_2 , поліцейськими не роз`яснений порядок проходження огляду на стан сп`яніння і не запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання, оскільки отримав повідомлення від поліції про розгляд справи в Зарічному районному суді м. Суми 13.11.2023, 12.11.2023 він був відряджений в ЗСУ для участі в судовому засіданні, яке відбулось 09.11.2023.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.11.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 29.10.2023 о 01:01 керував т/з Kia Sorento, д. н. з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. ЗСУ в районі будинку № 51, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п. 2 і 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов до суду першої інстанції 09.11.2023 і його розгляд в суді вперше був визначений поліцейським на той же день 09.11.2023 о 09:00, які згідно наявного в матеріалах справи відеозапису повідомили останньому, що це орієнтовна дата і суд у всякому випадку повідомить його повісткою. При цьому місце проживання ОСОБА_2 згідно протоколу: АДРЕСА_1 , яке відповідає його фактичному місцю мешкання. Саме на цю адресу й було направлено копію постанови судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 09.11.2023. При цьому жодних повідомлень про розгляд цього провадження 13.11.2023 ОСОБА_2 не направлялось.

Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Однак суддею суду першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий 09.11.2023 за відсутності ОСОБА_2 . При цьому в порушення вказаних вище вимог закону ОСОБА_2 не був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, що потягло за собою істотне порушення його прав та законних інтересів, передбачених ст. 268, 277-2, 279 і 280 КУпАП, внаслідок чого судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з цих підстав.

Разом з тим, як було установлено під час апеляційного розгляду, водій ОСОБА_2 29.10.2023 о 01:01 керував т/з Kia Sorento, д. н. з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. ЗСУ в районі будинку № 51, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер і в закладі охорони здоров`я відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29.10.2023 серії ААД № 618518 (а. с. 1);

- довідкою відділу адміністративної практики УПП в Сумській області від 31.10.2023, згідно якої відповідно до відомостей ІКС «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування т/з, яке вилучене на підставі ст. 265-1 КУпАП та знаходиться в управлінні патрульної поліції (а. с. 6);

- відеозаписом події, згідно якого водій ОСОБА_2 керував т/з і на законну вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з як за допомогою газоаналізатора, так і у закладі охорони здоров`я (а. с. 8-9).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій (або особа, яка керує т/з) повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Про наявність у поліцейського обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що водій ОСОБА_2 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП напряму не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, тому в разі вчинення вказаною особою таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, ОСОБА_2 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не пропонувалась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженим відеозаписом події.

Зокрема, згідно наданого поліцейськими відеозапису вони повідомили водію ОСОБА_2 про те, що у них є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки має відповідні ознаки. ОСОБА_2 неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння або на місці зупинки т/з, або в закладі охорони здоров`я, а також роз`яснювались наслідки відмови від походження огляду, на що водій ОСОБА_2 у нецензурній формі відповідав поліцейським. Такі дії водія обґрунтовано були розцінені як категорична відмова від проходження огляду, про що і був складений відповідний протокол. При цьому складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам (ст. 256 КУпАП).

Апеляційний суд, не виходячи за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини водія ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому після скасування постанови судді суду першої інстанції ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні цього правопорушення та накласти на нього стягнення, установлене санкцією цієї норми закону, а також одночасно стягнути з нього на користь держави судовий збір з урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ВОЛОХОВОЇ В. О. задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.11.2023 відносно ОСОБА_4 скасувати у зв`язку з порушенням суддею суду першої інстанції норм процесуального права та ухвалити нову постанову.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягнути:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов