ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/1061/23 Номер провадження 33/814/731/24Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйнової О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Юхимович Світлана Андріївна на постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605, 60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 19.10.2023 близько 23 год. 04 хв. ОСОБА_1 в сел. Оржиця Лубенського району Полтавської області, по вул. 30-річчя Перемоги, керував ТЗ Volkswagen Transporter T4, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ відмовився та в медичному закладі теж відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Юхимович С.А. подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 10.04.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити в зв`язку відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова Оржицького районного суду Полтавської області прийнята з порушенням норм процесуального права та не вірно суд застосував норми матеріального права, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Крім того, апелянт посилався на те, з відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції свідчить, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено без будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Акцентує увагу, що на DVD диску містяться три відеофайли , на яких не відображено ані як було зупинено авто ОСОБА_1 , ані особу, яка ним керувала, ані моменту роз`яснення особі прав та обов`язків, ані свідків, які виходячи з матеріалів справи були присутніми при відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2023 близько 23 год. 04 хв. ОСОБА_1 в сел. Оржиця Лубенського району Полтавської області, по вул. 30-річчя Перемоги, керував ТЗ Volkswagen Transporter T4, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ відмовився та в медичному закладі теж відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №347432, в якому, зокрема, міститься запис ОСОБА_1 про те, що він з протоколом ознайомлений, відеозаписами працівників поліції щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.10.2023,в якій зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, номерний знак якого не був освітлений в темний час доби (а.с.7).

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, що на DVD диску містяться три відеофайли, на яких не відображено ані як було зупинено авто ОСОБА_1 , ані особу, яка ним керувала, ані моменту роз`яснення особі прав та обов`язків, ані свідків, які виходячи з матеріалів справи були присутніми при відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння, суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається (хронологічний відрізок 23:03:40) рухається т/з Volkswagen Transporter T4 RKL02372, яким керував ОСОБА_1 , працівниками поліції був зупинений даний транспортний засіб, так як номерний знак не був освітлений в темний час доби. Працівники поліції в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координацію рухів, почервоніння очей) (а.с.4), на що останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (хронологічний відрізок 23:18:40 далі триває), на що останній ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції неодноразово пропонувалося пройти огляд га стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу ДРАГЕР або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (хронологічний відрізок 23:46:40).

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє доводи, так як матеріали справи містять докази, вини ОСОБА_1 , а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №347432, в якому, зокрема, міститься запис ОСОБА_1 про те, що він з протоколом ознайомлений, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №983792 від 20.10.2023, в якій зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, номерний знак якого не був освітлений в темний час доби (а.с.7), та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Юхимович С.А. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Юхимович Світлани Андріївни залишити без задоволення.

Постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 10 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин