Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

6 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Свистуна Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гриців Шепетівського району Хмельницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 1 липня 2024 року о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Ford Fusion" д/н НОМЕР_2 на вул. Антоновича, 152 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення і зазначає, що він рухався з дозволеною швидкістю у другій смузі та, маючи намір виконати поворот праворуч, завчасно став перестроюватись у першу смугу в місці, де це дозволяє дорожня розмітка. В цей час ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Toyota Land Cruiser 200", який спочатку рухався за ним в його смузі руху, проте всупереч вимогам п.12.4 ПДР перевищив допустиму швидкість 50 км/год., а потім, порушуючи вимоги п.17.1 ПДР, рухався в правій крайній смузі, призначеній для руху громадського транспорту, здійснив наїзд в праву частину його автомобіля. Вважає, що винуватим у ДТП є ОСОБА_2 , який порушив вказані раніше вимоги ПДР, а також п.12.3 ПДР, тобто не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, на користь чого свідчать пояснення останнього, що він не застосовував гальмування, та відсутність слідів на проїзній частині.

На підтвердження цих обставин він надав у судовому засіданні світлини з місця події та відеозапис, якими зафіксовані напрямок та швидкість руху обох транспортних засобів, усні пояснення. Також захисник заявив клопотання про призначення експертизи з метою встановлення відповідності дій водіїв вимогам ПДР, наявності у ОСОБА_1 можливості запобігти пригоді, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водіїв та ДТП. Проте суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, формально зазначивши у постанові, що зібраних доказів достатньо.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Свистуна Г.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення свідка ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши та дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях свідка ОСОБА_2 , а також поясненнях самого ОСОБА_1 , долучених за його клопотанням світлинах та відеозаписах.

Так, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він, керуючи автомобілем "Toyota Land Cruiser 200", рухався по вул. Антоновича в крайній правій смузі, призначеній для руху громадського транспорту, з невеликою швидкістю. В цю смугу перестроївся за 80-100 м до місця зіткнення, яке сталося внаслідок того, що автомобіль "Ford", який рухався в другій смузі, почав зміщуватись в його смугу, коли автомобілі порівнялись. Автомобіль "Ford" рухався не швидко, і від зіткнення він відчув поштовх у двері з боку водія.

Іншими перерахованими доказами, в тому числі тими, що містять дані про місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після пригоди, характер та локалізацію механічних пошкоджень, підтверджується, що дорожньо-транспортна пригода сталася на вул. Антоновича між автомобілем "Toyota Land Cruiser 200", який рухався в крайній правій смузі, призначеній для руху громадського транспорту, та автомобілем "Ford Fusion", який рухався в другій смузі і перестроювався в крайню праву. Внаслідок пригоди в автомобілі "Ford Fusion" пошкоджено передній бампер, переднє праве крило, переднє праве колесо, передні праві двері, в автомобілі "Toyota Land Cruiser 200" - переднє ліве крило, передні ліві двері та передній лівий поріг, пошкоджено фарбу на передньому лівому колесі.

Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

Не спростовують таких висновків і пояснення правопорушника, який не заперечував, що зіткнення сталося в той час, коли він, керуючи автомобілем "Ford Fusion", перестроювався з другої смуги в крайню праву, в якій в цей час рухався автомобіль "Toyota Land Cruiser 200", який напрямок руху не змінював. Ці ж обставини зафіксовані відеозаписами.

При цьому свідок ОСОБА_2 не заперечував, що порушив вимоги п.17.1 ПДР, рухаючись у смузі громадського транспорту, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу, який він сплатив. Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, вказане порушення не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Рух транспортних засобів у цій смузі не заборонений, а тому у разі перестроювання ОСОБА_1 повинен був дати дорогу будь-якому транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по цій смузі, а не лише маршрутним транспортним засобам, таксі та велосипедистам або спецтранспорту.

Що стосується тверджень в апеляційній скарзі, що ОСОБА_2 перевищив швидкість руху, то ОСОБА_1 почав перестроюватись і контакт між транспортними засобами стався саме в той момент, коли автомобілі порівнялись, на користь чого свідчить те, що пошкодження в автомобілі "Toyota Land Cruiser 200" починаються з переднього лівого крила. Такі дані дають підстави вважати, що ОСОБА_1 мав можливість виявити автомобіль, який рухався з ним у попутному напрямку в смузі праворуч, і лише доводять обставини, викладені в протоколі, що перед зміною напрямку руху та перестроюванням ОСОБА_1 не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а також не дав дорогу транспортному засобу, якому повинен був її дати.

Не є порушенням норм процесуального права і відмова судді в задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки це є правом, а не обов`язком суду. Для того, щоб з`ясувати обставини цієї справи у нескладній дорожній ситуації потреба у спеціальних знаннях відсутня.

Отже, обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн