ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2024 серії А2900 №358, 15.10.2024, в умовах воєнного стану, відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 , а саме: проходити підготовку та злагодження з 15 жовтня по 19 жовтня 2024 року в складі взодної тактичної групи військової частини НОМЕР_1 . Органом уповноваженим на складання протоколів про адміністративні правопорушення, такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. На електронну адресу суду надійшов лист, в якому відправник просив розглядати справу без його участі, свою неявку обгрунтував перебуванням на лікуванні в м. Києві.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань не подавав, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Стаття 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Стаття 172-10 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), крім воєнного стану.

Стаття ст. 402 КК України передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення непокори, тобто відкритої відмови виконати наказ начальника, а також іншого умисного невиконання наказу (частина перша) та непокори, вчиненої в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, орган, уповноважений на складання протоколу, інкримінує ОСОБА_1 відмову виконувати наказ командира військової частини при цьому кваліфікує такі дії за ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення до військової служби.

На підтвердження факту вчинення правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2024; список взводної тактичної групи військової частини; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; рапорт командира взводної тактичної групи військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023 №732.

Суд звертає увагу, на те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справі «Karelin проти Росії», рішення №926/08 від 20.09.2016, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно положень ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Таким чином, не прийняття рішення в порядку кримінального процесуального кодексу України перешкоджає провадженню в справі про адміністративне правопорушення.

А тому, наданий протокол та додані до нього матеріали підлягають направленню до Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіонудля перевірки щодо наявності в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 253, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити до Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону для перевірки щодо наявності в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу кримінального правопорушення.

Провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Панченко