Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/266/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Стручкова Л. І.
Категорія - 126 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сердюка О.Є., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.04.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в супермаркеті «Маркетопт», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.04.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 ( сорок тисяч вісімсот ) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Зі змісту постанови суду вбачається, що 07.02.2024 о 20 год. 14 хв. в м. Олександрії Кіровоградської області, по пр. Соборний, 19, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Згідно з протоколом від 26.06.2023 серії ААД № 281481 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвокат Сердюк О.Є. в апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на те, що до матеріалів справи в якості доказу повторності вчинення адміністративного правопорушення, долучено постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.07.2023, але ОСОБА_1 заперечує даний факт, та пояснив, що його безпідставно притягнули до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП так як станом на 17.03.2023 він вже отримав посвідчення водія. Це спростовує факт повторності як кваліфікуючої ознаки даного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказує і на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , згідно долученого відео транспортний засіб взагалі не перебував у русі. Зі слів ОСОБА_1 він авто в рух не приводив, запуск двигуна не здійснював.

Вказує і на те, що при наявності суперечливих даних суд не вжив необхідних дій спрямованих на усунення останніх, не викликав та не допитав свідків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду, розгляд справи у суді першої інстанції 16.04.2024 відбувся у присутності захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - адвоката Сердюка О.Є. У матеріалах справи є розписка від 18.04.2024 про отримання копії постанови суду захисником. Дані щодо направлення копії постанови суду особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в матеріалах справи взагалі відсутні. Інші дані про отримання правопорушником або його захисником, раніше вказаної дати копії, постанови суду від 16.04.2024, в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, строк на її апеляційне оскарження закінчився 26.04.2024. Оскільки, копію постанови суду від 16.04.2024 захисник отримав лише 18.04.2024, тому просив врахувати, що для нього останній день строку припав на неробочий день 28.04.22024, а саме неділю. З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу захисником подано до місцевого суду 29.04.2024 (а.с.32), тобто у перший наступний робочий день після закінчення для нього строку на апеляційне оскарження, а тому слід вважати, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущено захисником з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно йому поновити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сердюка О.Є.,переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитаний в апеляційному суді особа, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що він вже притягувався протягом останнього року до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, за те, що керував мопедом, не маючи права керування вказаним транспортним засобом. За вказане адміністративне правопорушення до нього застосовані заходи впливу щодо неповнолітніх у вигляді попередження та стягнуто судовий збір. Пояснив, що батько придбав автомобіль «Ford Mondeo», який оформив на нього. Водійське посвідчення він має, однак категорії «А». 07.02.2024 близько 20.00 вечора батькові стало погано та він поїхав на прохання матері в аптеку взяти ліки, однак по дорозі був зупинений працівниками поліції, оскільки на автомобілі у темну пору доби не було включено ближнє світло фар. Під час перевірки документів, працівники поліції виявили, що у нього немає відповідної категорії, що дає право на керування автомобілем. У зв`язку з чим, працівники склали протокол, який він підписав та отримав.

Допитана за клопотання захисника адвоката Сердюка О.Є. свідок ОСОБА_2 , пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 07.02.2024 у її чоловіка стався інсульт та вона попросила сина поїхати терміново в аптеку за ліками. Вона, чоловік та донька є інвалідами. Пенсії не вистачає.

Допитана за клопотання захисника адвоката Сердюка О.Є. свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 . Вказала, що вона просила брата 07.02.2024 поїхати за ліками для тата, у якого стався інсульт. Пояснила, що вона має водійське посвідчення, але на той час вона не розуміла до яких наслідків вказане призведе.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 598202 від 07.02.2024 (а.с.1), відеозаписом події (а.с.6), копією постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.07.2023 у справі № 398/3176/23 (а.с.4), довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області № 1569/114-24 від 09.02.2024. (а.с.5)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 598202 від 07.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , 07.02.2024 о 20 год. 14 хв. в м. Олександрії Кіровоградської області, по пр. Соборний, 19, керував транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Згідно з протоколом від 26.06.2023 серії ААД № 281481 ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. (а.с.1)

З досліджених під час апеляційного перегляду справи відеозаписів події від 07.02.2024, вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ,який не мав посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.(а.с.6)

Згідно копії постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.07.2023 у справі № 398/3176/23, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано заходи впливу щодо неповнолітніх у вигляді попередження. Постанова суду набрала законної сили 21.07.2023. (а.с.4)

Згідно довідки Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області №1569/114-24 від 09.02.2024 ОСОБА_1 отримано з 17.03.2023 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , лише категорії «А». (а.с.5)

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У відповідності до вимог п. 2.1 «а» ПРД України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права на керування таким транспортним засобом, тобто відповідної категорії.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги захисника адвоката Сердюка О.Є., що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , мають формальний характер, з огляду на те, що останній у судовому засіданні апеляційного суду самостійно підтвердив, що він в день і час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, керував автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії.

Будь - яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення апелянтом не надано.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги захисника, що факт повторності як кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не підтверджується, оскільки вказане повністю спростовується постановою суду першої інстанції у справі № 398/3176/23, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП тастосовно нього застосовані заходи впливу щодо неповнолітніх у вигляді попередження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, щодо вирішення питання про накладе судом першої інстанції адміністративне стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд враховує наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 126 КУпАП, визнається керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування транспортним засобом певної категорії, вчинене повторно протягом року.

У той же час санкція частини 5 статті 126 КУпАП безальтернативно у виді основного стягнення встановлює штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від пяти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вочевидь таке стягнення свідчить про підвищену суспільну небезпеку діяння, визначеного частиною 5 статті 126 КУпАП, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Більше того, суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 5 ст. 126 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування помякшення стягнення чи звільнення від стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка визначає правила накладення стягнення, та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке за своїм видом та розміром є законною обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, та застосовано стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судом першої інстанції призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Що стосується доводів захисника адвоката Сердюка О.Є. про наявність у діях ОСОБА_1 крайньої необхідності, апеляційний суд зазначає, що зі змісту ст. 18 КУпАП крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення.

Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

У той же час, як суду першої, так і апеляційної інстанції не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. У судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 повідомляв, що він поїхав по ліки в аптеку на прохання матері, так як його батькові стало погано.

Проте, на переконання апеляційного суду, наведені обставини не давали ОСОБА_1 права сідати за кермо, знаючи, що у нього відсутнє право на керування транспортним засобом відповідної категорії. У випадку, з ситуацією щодо стану здоров`я батька, ОСОБА_1 мав можливість викликати швидку допомогу, доїхати міським транспортом до аптеки, попросити своїх друзів чи знайомих або скористатись послугами таксі.

Більше того, в ході судового засідання в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 , пояснила, що вона має водійське посвідчення відповідної категорії та користується автомобілем, який належить її братові ОСОБА_1 та в той день вона була вдома, а тому могла сама поїхати вказаним автомобілем до аптеки за ліками для батька.

Також апеляційний суд враховує і те, що з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, при складанні протоколу ОСОБА_1 взагалі не пояснював необхідність керування транспортним засобом без посвідчення водія, саме екстреною потребою придбання в аптеці ліків для батька.

Тому, на переконання апеляційного суду поведінка ОСОБА_1 не свідчить про крайню необхідність, а швидше вказує на його власну необережність.

Таким чином, крайньої необхідності у діях ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги адвоката Сердюка О.Є. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвокату Сердюку О.Є. строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.04.2024 винесеної стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Сердюка О.Є. залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.