ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 Справа №607/12887/24 Провадження №3/607/5702/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 50 Сімейного кодексу України, неналежно здійснює виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що останній 06.06.2024 року близько 17:00 год., перебуваючи в громадському місці по вул.Чумацька в м.Тернополі, поблизу фізкультурно -оздоровчих споруд, викурював електронний прилад для паління «Саурін» із нікотиновмісною речовиною 30 мл., де відповідно до п.4 ст. 13 Закону України «Про заходи, щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить його особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не з`явився до зали судових засідань з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення ВАД №162416 від 06.06.2024 року, рапорті працівника поліції від 06.06.2024 року, письмових поясненнях ОСОБА_1 від 06.06.2024 р. згідно яких останній ояснив, що він не здогадувався, що його неповнолітній син палить та ним проведено бесіду із сином про шкідливий вплив тютюнопаління та заборону паління у громадських місцях, даними із зображенням неповнолітнього ОСОБА_2 із електронною сигаретою та іншими матеріалами.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, тобто вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього кодексу.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що хоча в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, проте, зважаючи на обставини справи, особу порушника, яка має вплив на свого сина та провела виховну бесіду із ним, та те, що наслідки діяння не представляють значної суспільної небезпеки, не завдали шкоди суспільним інтересам, правам та свободам інших осіб, суд вважає, що дані діяння слід визнати малозначними, внаслідок чого ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Справу про притягнення його до адміністративної відповідальності провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 184, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 3 ст. 184 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан