Провадження № 33/4808/1019/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Дикуна І.А.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Дикуна Ігоря Васильовича на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 14 липня 2024 року о 23 год. 24 хв. по вул. Довженка, 21-А в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник Дикун І.В. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджується з оскарженим рішення через те, що, на його думку, таке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на зміст ст. 256, ст. 266, ст. 268, ст. 280 КУпАП, Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року, № 1026). Вважає, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 істотно порушено та обмежено його процесуальні права.

Вказує, що зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 приїхав автомобілем на АЗС, зупинився без будь-яких порушень ПДР, пішов та в подальшому не планував їхати автомобілем. Так, на відеозаписі «сір - 0» час 23.43.26 чітко видно, що його

автомобіль не рухається і тільки в цей під`їжджають працівники поліції та без законних підстав почали здійснювати перевірку ОСОБА_1 . При цьому на цьому ж відео файлі - час 23.44.17 - 23.44.33 (14.07.2024 року), ОСОБА_1 заявляє, що автомобіль стоїть. Тобто, транспортний засіб був у статичному положенні.

Зазначає, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14 липня 2024 року, час 23 год. 45 хв. працівниками поліції написано заздалегідь, результат тесту, який в цей час не проводився, як і не надавалось направлення в медичний заклад.

Стверджує, що на роздруківці тесту №4339 від 15 липня 2024 року, час проведення 00 год. 02 хв., але згідно відеозапису час проведення огляду на приладу Драгер 15 липня 2024 року, 00 год. 04 хв. 30 сек. Також зауважує, що в роздруківці тесту №4339 не зазначено серійний номер протоколу про адміністративну відповідальність.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Захисник Дикун І.В., якому роз`яснені права, передбачені та ст. 271 КУпАП, в судовому засіданні апеляційного суду, просив розглядати апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду:

- захисник Дикун Н.І. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника Дикуна Н.І., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 712731 від 15 липня 2024 року (а.с. 1), результатом огляду на стан сп`яніння (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), поясненням свідка ОСОБА_2 (а.с. 7), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 5), даними з відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 12) та іншими.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2024 року серії ААД №712731 (а.с. 1) 15 липня 2024 року о 23 год. 24 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Довженка, 21а , водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого приладу «Драгер», результат огляду позитивний - 2,98 проміле. Водій із результатом згідний. Цим порушив вимоги п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону ВПП в Івано-Франківській області ДПП рядовим поліції Зеленко Я.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно з копією постанови від 15 липня 2024 року серії ЕНА №2607366 (а.с. 8) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він 14 липня 2024 року о 23 год. 24 хв. в м. Івано-Франківськ, вул. Довженка, 21а, здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу в проїжджій частині в два і більше рядів.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) засвідчує результат тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, прилад ARCD 0525 - 2,98 проміле. Прилад пройшов повірку 09 листопада 2023 року (а.с. 10).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 6810, погодився з його результатами, що підтвердив власноручним підписом.

За змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «ПОК ЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 5), водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння, не був доставлений для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

В письмових поясненнях від 14 липня 2024 року (а.с. 7) свідок ОСОБА_2 зазначив, що 14 липня 2024 року в 22 год. 30 хв. на заправку «ВОГ» заїхала машина НОМЕР_1, з якої вийшов чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння, перекривши дорогу автомобілям і пішов на заправку, після чого власник другого автомобіля викликав поліцію.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 12) відображено безсторонньо зафіксовано деякі обставини події.

За змістом відеозаписів: працівники поліції прибули на АЗС, де транспортний засіб ОСОБА_1 марки «Renault Master» номерний знак НОМЕР_1 стояв з порушенням ПДР. У водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки сп`яніння та йому запропоновано пройти відповідний огляд, на що останній погодився та пройшов такий, - результат 2,98 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, після чого працівники поліції склали відповідний протокол.

На відеозаписі «clip-06» з камер відеоспостереження зафіксовано: як транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 заїхав на АЗС, припаркувався з порушенням ПДР, та як з транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 .

Пояснення сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовується сукупністю доказів по справі, в тому числі відеозаписом.

Вважаю безпідставними доводи стосовно того, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом.

Зокрема, зі змісту доводів сторони захисту вбачається, що ОСОБА_1 визнає, що дійсно перебував у транспортному засобі із працюючим двигуном, оскільки приїхав автомобілем на АЗС, зупинився без будь-яких порушень ПДР, та пішов у своїх справах.

Звертаю увагу на те, що під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.(ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).

Вважаю, що твердження про те, що керування транспортним засобом здійснюється тільки у тому випадку, коли внаслідок таких дій здійснюється рух (переміщення) транспортного засобу не відповідає правовому змісту, який було вкладено законодавцем у вказану правову норму.

Звертаю увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Так, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Звертаю увагу на те, що особливості правового регулювання дорожнього руху передбачають певні дії водія транспортного засобу у конкретних дорожніх ситуаціях за яких водій зобов`язаний зупинити рух транспортного засобу з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, що не повинно розцінюватись як припинення ним керування транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом це фактично реальна можливість контролювати рух транспортного засобу.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Так, за своїм правовим змістом керування транспортним засобом полягає у отриманні реальної можливості контролювати використання транспортного засобу за своїм цільовим призначенням.

Про наявність такої можливості може свідчити отримання доступу до керування транспортним засобом, зокрема безпосереднє перебування на місці, яке передбачено для здійснення керування транспортним засобом, здійснення сукупності дій, які стосуються оцінки технічного стану транспортного засобу та вибір подальших керівних дій щодо використання транспортного засобу та їх реалізація.

Таким чином, дії спрямовані на використання транспортного засобу з метою його цільового призначення (включення запалення транспортного засобу, заведення двигуна автомобіля та інше ) необхідно вважати такими, що безпосередньо пов`язані із керуванням транспортним засобом.

Враховуючи наведене, вважаю безпідставними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не може бути визнаний суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Твердження сторони захисту, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14 липня 2024 року, час 23 год. 45 хв. працівниками поліції складено заздалегідь, вважаю, що не спростовує доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він пройшов огляд, погодився з його результатом, не висловлюючи будь-яких заперечень, тому такий факт не впливає на допустимість інших доказів по справі.

Твердження сторони захисту про те, що в справі наявні розбіжності в часі події адміністративного правопорушення та складенням процесуальних документів є слушними.

Разом з тим, таке твердження не є підставою для скасування судового рішення, оскільки змістом відеозаписів доведено хронологію події, такі неточності є очевидними помилками, які не впливають на доведеність винуватості особи.

З огляду на дані роздруківки та акту огляду з підписом ОСОБА_1 про згоду з його результатами, та зміст відеозаписів, на яких не зафіксовано жодних заперечень відносно результатів огляду, доведено, що він був згідний з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу.

Оскільки ОСОБА_1 вказав, що погоджується з результатами огляду, який він пройшов в на місці, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

За таких обставин, доходжу висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Дикуна Ігоря Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло