Номер провадження: 33/813/1211/24
Номер справи місцевого суду: 495/2405/24
Головуючий у першій інстанції Братків І. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Дьоміної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Дьоміної Катерини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. на користь держави. Також стягнуто на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.03.2024 року, о 14 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на автодрозі Одеса-Рені (М-16) 48 км. 600 м., на відстані 3900 м., від лінії Державного кордону було виявлено громадянина ОСОБА_1 , який не маючи документів, які дають підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску перетину через Державний кордон, здійснив спробу незаконного поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, який демаркований у відповідності до Положення про демаркацію Державного кордону між Україною та Республікою Молдова на ділянці автодороги Одеса - Рені в районі прикордонного знаку №0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області. Крім викладеного, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №308024 від 11.03.2024 року зазначено, що своїми діями порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про Державний кордон України», за що відповідальність за дане правопорушення передбачена ч.1ст. 204-1 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП (а.с.12-14).

Не погодившись із зазначеною постановою, адвокат Дьоміна К.Ю., подала на неї апеляційну скаргу (а.с.16-19)

Доводи апеляційної скарги її заявник обґрунтовує тим, що під час судового розгляду справи місцевий суд неповно, формально та однобічно підійшов до з`ясування обставин справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, не звернув увагу на низку суперечностей у таких доказах та порушення вимог закону, які були допущені при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , та тим самим не сприяв повному, всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставно та незаконно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Клопотання адвоката Дьоміної К.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 березня 2024 року було задоволено та постановою Одеського апеляційного суду від 07.05.2024 року строк на апеляційне оскарження судового рішення був поновлений (а.с.52).

Що стосується суті апеляційної скарги, то Одеський апеляційний суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2024 приблизно о 14:00 год. на КрП «Маяки» Одеської області співробітниками Слідчо-оперативної групи (далі - СОГ), шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308024 від 11.03.2024 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено належне останньому майно, а саме: довідку ВЛК за №187 від 30.01.2023 року та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30.01.2023, оскільки ОСОБА_1 мав при собі паспорт громадянина для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 18.09.2020 року, з відмітками про перетин державного кордону у період з 01.08.2023 року по 23.09.2023 року, тобто вже у період після отримання посвідчення військовозобов`язаного, довідку ВЛК за № 187 30.01.2023 року, та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 30.01.2023 року (а.с. 26-36).

В свою чергу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ККУ до Біляївського районного суду Одеської області було направлено клопотання про накладення арешту на вилучену в ході ОМП зазначену вище документацію відносно ОСОБА_1 (а.с.60).

Проте, слідчий суддя, у справі №496/1922/24 відмовив у задоволені клопотання. Так, винесеною ухвалою від 21 березня2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 проходив медичний огляд та військово-лікарською комісією визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військової служби за ст.53-а наказу МОУ №402/2008, про що свідчить довідка №187 від 31.03.2023 року. Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 31.01.2023 року також видавалось (а.с.60-61).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені документи ОСОБА_1 видавалися належним чином, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2024 №756 (а.с.37).

Таким чином, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів підробки зазначених документів, які б спростували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри щодо підробки документів, які давали право ОСОБА_1 перетинати державний кордон України в пунктах пропуску, стороною обвинувачення суду не були надані, у зв`язку з чим суд першої інстанції відмовив у клопотанні дізнавача СД Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області Горбачова В.В. про арешт майна ОСОБА_1 . Тобто суд фактично підтвердив достовірність документів, виданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, як було вказано вище, у вину ОСОБА_1 інкримінується те, що він 11.03.2024 року, о 14 год. 00 хв. на автодорозі Одеса-Рені (М-16) 48 км. 600 м., на відстані 3900 метрів від лінії Державного кордону, здійснив спробу незаконного поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, на ділянці автодороги Одеса - Рені в районі прикордонного знаку №0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області,чим порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про Державний кордон України».

Однак, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 був затриманий 11.03.2024 приблизно о 14:00 год. саме на пункті пропуску - на КрП «Маяки» Одеської області співробітниками СОГ і ніяких доказів того, що ОСОБА_1 здійснював спробу незаконного поза пунктами пропуску перетину Державного кордону з України в Республіку Молдова, на ділянці автодороги Одеса - Рені в районі прикордонного знаку №0608 на території Білгород-Дністровського району Одеської області, чим фактично спростовується вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, і відповідно оскаржувана постанова суду.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вказаних вимог закону суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення повністю дотримано не було.

Слід зазначити, що відповідно до коментованої статті 204-1 КУпАП документи, що містять недостовірні відомості про особу це документи, що містять відомості (дані) про особу, що повністю або частково не відповідають реальній дійсності. При цьому ці дані внесені у справжній офіційний документ, який при цьому зберігає належну форму та реквізити.

З даного визначення слідує, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у документі, наданому на паспортний контроль, посадовим особам органів прикордонної служби необхідно обов`язково вказувати, які ж саме відомості про особу, що містяться у ньому, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, паромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Не є порушеннями правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також за інших вимушених обставин.

Частиною 12 вказаного Закону встановлено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Пропуск осіб, які незаконно перетинають державний кордон України з наміром бути визнаними біженцями чи особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, і у яких відсутні документи, що посвідчують особу, або якщо такі документи є фальшивими, здійснюється без таких документів.

Досліджуючи матеріали справи, суддя вважає наявні в матеріалах справи докази недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З приводу пояснення, яке було складено 11.03.2024 за місцем складання КрП «Маяки» ОСОБА_1 , також не вбачається, якими саме діями він вчинив незаконну спробу перетину державного кордону. Разом з тим, у вказаних письмових поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 був затриманий саме на прикордонному пункті пропуску. Оскільки у працівників СБУ виникли підозри щодо законності видачі його військово-облікових документів, була викликана СОГ (а.с.4).

Таким чином, на думку апеляційного суду, ані протокол про адміністративне затримання, ані пояснення інспектора прикордонної служби самі по собі без підтвердження іншими об`єктивними, належними та допустимими доказами, не є безумовними та беззаперечними доказами на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Згідно зі ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні діяння, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, як незаконна.

Про незаконність оскаржуваної постанови суду також засвідчить те, що в ній зазначено, що правопорушник ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , як і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308024 (а.с.3), в той час як ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.59).

Керуючись п.1, ч.1, ст. 247, ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дьоміної Катерини Юріївни, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда