Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2812/24
Провадження № 3/935/1413/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 08.10.2024 від Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 796188 від 02.10.2024, ОСОБА_1 24.09.2024 близько 18:00 години перебуваючи у по АДРЕСА_1 виражалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою в сторону ОСОБА_2 , внаслідок чого порушувала громадський спокій і порядок громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що 24.09.2024 прийшла до дочки її покійного чоловіка ОСОБА_2 , яка проживає з нею на одній території і попросила ключ від гаража, на що їй в формі нецензурної лайки було відмовлено, відбувся черговий конфлікт, який триває вже давно з приводу розподілу спадщини, ОСОБА_1 дійсно висловлювалась нецензурною лайкою у власному подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вони з ОСОБА_1 мають спільне спадкове майно, ОСОБА_1 не надає їм з братом доступ до цього майна, оскільки вони проживають на одній території за адресою: АДРЕСА_1 , що є приватною власністю, спільним спадковим майном. ОСОБА_2 24.09.2024 висловлювалась на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно аналізу наведеної норми оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Згідно з ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян .

Так, диспозицією ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко передбачені кваліфікуючи ознаки дрібного хуліганства, а саме: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Отже адміністративна відповідальність настає коли нецензурною лайкою в громадських місцях, образливим чіплянням до громадян та іншими подібними діями особа порушує громадський порядок та спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 796188 від 02.10.2024, ОСОБА_1 24.09.2024 близько 18:00 години перебуваючи у по АДРЕСА_1 виражалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою в сторону ОСОБА_2 , чим порушила громадський спокій, порядок громадян, чим вчинила правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, до протоколу жодних доказів про порушення ОСОБА_1 громадського порядку не додано.

Згідно наданих суду матеріалів між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт з приводу розподілу спадкового майна.

Відповідно до переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери працівників поліції, які фіксували обставини події 24.09.2024 близько 18:00 години, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно відбувся конфлікт з приводу розподілу спадкового майна, відповідно до якого ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 . Вказана подія відбувалась на території домогосподарства, тобто на подвір`ї, в якому вони проживають.

Судом встановлено, що, відповідно до пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні, а також відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, конфлікт вказаних осіб відбувся на території приватного домогосподарства, в якому вони проживають.

Вказані обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки конфлікт, в якому були задіяні обидві сторони, не порушив спокійну обстановку суспільного життя або нормальні умови для праці і відпочинку інших людей.

За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака дрібного хуліганства як прояв неповаги до суспільства, або порушення громадського порядку, що в свою чергу не підірвало моральні принципи суспільства в цілому та жодним чином негативно не вплинуло на підсвідомість інших людей, тому не охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з диспозиції відповідної статті, інакше це суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» тощо).

Європейський суд з прав людини, серед іншого, (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04; «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, зміст правопорушення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що обставини, які викладені у вищевказаному протоколі та матеріалах справи не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 24.09.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 173, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 24.09.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко