КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/2210/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №362/947/24

24 червня2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Ничик Аліни Валеріївни на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2024 року у справі ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 12 березня 2024 року адвокат ОСОБА_2 - Ничик Аліна Валеріївна подалаапеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2024 року та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з грубим порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Вказує на те, що у корінці газоаналізатора "Drager Alcotest 6820, яким проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що останнє калібрування 15 лютого 2023 року, огляд проведено 23 січня 2024 року, тобто строк калібрування закінчився, що є порушенням шести місячного терміну.

Крім того, зазначає, що відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Також в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_2 не було попереджено про відеофіксацію, згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказує на те, що з відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом, що є підставою для закриття провадження, оскільки якщо водій не керував транспортним засобом, тому у працівників поліції не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Крім цього, з відеозапису не вбачається, що особі пропонували належним чином пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», не вказали, який саме прилад, якої марки, яка процедура і підстави відмови, не пропонували особі пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, на відеозаписі вказаного факту не зафіксовано, що є грубим порушенням складання адміністративного матеріалу.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 - Ничик Аліна Валеріївна апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити та постанову суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД№332319 23 січня 2024 року о 17год. 21 хв., в с. Ковалівка, Білоцерківського району Київської області по вул. Матросова, 2, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом KIA Carens, номерний знак НОМЕР_1 , на якому під час руху в темну пору доби не працювала підсвітка державного номерного знаку. Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager 6810, результат тестування - 0,40 проміле, що підтверджується тестом №3190 від 23 січня 2024 року. Від огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовився, чим порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №332319 від 23 січня 2024 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

роздруківкою результатів тестування на алкоголь;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

розпискою ОСОБА_4 ;

відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які є безперервними.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк калібрування приладу DRAGERALCOTEST6810 закінчився суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" передбачено період між повірками не менше ніж 1 раз на 12 місяців.

Останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого проводився огляд ОСОБА_2 , було проведено 15 лютого 2023 року, що підтверджується даними з його роздрукованого показника, а тому даний газоаналізатор на момент складання протоколу 23 січня 2024 року відповідає вимогам ДСТУ 8950-2019.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо безперервності відеозапису, оскільки вказаний відеозапис події з портативного відеореєстратора поліцейського, хоча і складається з трьох файлів, проте є безперервним у часі та повністю відтворює усі обставини події, яка мала місце 23 січня 2023 року за участі ОСОБА_2 .

Щодо доводів в апеляційній скарзі про неповідомлення ОСОБА_2 про застосування такого превентивного заходу, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, відповідно ч. 2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, обов`язок повідомлення про причини застосування до особи превентивних поліцейських заходів виникає у випадку застосування таких превентивних заходів, тобто заходів попередження правопорушень.

Оскільки в даному випадку поліцейські здійснювали відеозапис з метою фіксації адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, а не з метою його попередження, є безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_2 не повідомили про здійснення відеофіксації.

Положення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, не встановлюють обов`язку повідомляти особу про застосування засобів відеофіксації.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, суд, вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції 0000000__0127В (00:12:35), який долучений до матеріалів справи, ОСОБА_2 зазначив, що був за кермом транспортного засобу KIA Carens. Крім того, ОСОБА_2 не висловлював будь - яких заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом. З урахуванням викладеного суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 - Ничик Аліни Валеріївни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Ничик Аліни Валеріївни залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого2024року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: