Провадження № 3/679/150/2024
Справа № 679/124/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2024 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 19.05.1997 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст.173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року близько 18 години 45 хвилин у коридорі загального користування першого поверху під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , виражався образливими висловлюваннями до ОСОБА_2 , що порушували його честь та гідність, чим вчинив дрібне хуліганство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що між ним та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки. Перебуваючи на зборах правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку він висловився: «З цією сволотою я більше розмовляти не буду». Не вважає, що таке висловлювання є образою голови правління ОСОБА_2 та, що в його діях є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 подано письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, визнання недопустимими доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №565602 від 18.01.2024 року, рапорту інспектора СРПП ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Косік А.А. від 15.01.2024 року.

Потерпілий ОСОБА_2 в ході розгляду справи пояснив, що на засідання правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку було запрошено ОСОБА_1 . Під час розмови між ним та ОСОБА_1 виник конфлікт. На поставлене ним запитання, ОСОБА_1 висловився: «З цією сволотою я більше розмовляти не буду». Засідання правління було перервано та продовжилось після того як ОСОБА_1 залишив збори.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, пояснення потерпілого, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані докази в їх сукупності суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Безпосереднім об`єктом охорони за статтею 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюджена форма дрібного хуліганства - нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а сааме громадське місце.

Громадське місце - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку.

Дрібне хуліганство, як правопорушення, необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність. Суд зауважує, що хуліганство виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства.

Відповідно достатті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,наоснові яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Однак, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 173 КУпАП та підпадали б під ознаки дрібного хуліганства. Для кваліфікації дій особи за ст. 173КУпАП необхідна наявність в цих діях хуліганського мотиву.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 565602, ОСОБА_1 , 11.01.2024 року близько 18 години 45 хвилин у коридорі загального користування першого поверху під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , виражався образливими висловлюваннями до ОСОБА_2 , що порушували його честь та гідність, чим вчинив дрібне хуліганство.

Однак, наголошую, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності також будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні відносини, що виникли з приводу діяльності ОСББ і у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час між ними виник конфлікт.

Так, із заяви голови правління ОСББ «Чорнобилець-207» на ім`я начальника ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 15.01.2024 року слідує, що ОСОБА_2 просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 співвласника квартири АДРЕСА_3 . В заяві зазначено, що ОСОБА_1 було запрошено на збори правління об`єднання під час проведення яких останній поводив себе бурхливо, некоректно, підвищував тон розмови, звинувачував правління у незнанні законодавства, неправомірності дій голови правління, його неправомочності, поширював відомості про те, що ОСОБА_2 використовує своє положення у власних цілях. В образливій формі висловився на адресу голови правління, зазначивши, що це його особиста думка, яку він вправі висловлювати. Такі дії ОСОБА_1 принизили честь та гідність ОСОБА_2 .

Вказані обставини відображено і у рапорті інспектора СРПП ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Косік А.А. від 15.01.2024 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 565602 від 18.01.2024 року долучено пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Разом з тим, посадовою особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у графі «свідки» вказаного протоколу зазначено «не має», тому такі пояснення суд не може прийняти до уваги які належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вини та наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Враховуючи наведене, вважаю не доведеним вчинення 11.01.2024 близько 18 години 45 хвилин ОСОБА_1 дрібного хуліганства, за обставин, описаних у протоколі, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумніви у суду.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що висловлювання ОСОБА_1 в силу свого змісту не містить будь-яких закликів щодо порушення громадського порядку, вони не є фактичним твердженням, а оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають їх спростуванню чи доведенню їх правдивості/неправдивості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ((вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У разі, якщо особа має на меті спростування певної інформації, чи вважає, що поширена інформація завдала їй моральних страждань, вона не позбавлена права звертатись до суду у порядку цивільного судочинства із позовом про захист честі та гідності.

Честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством (ст. 201 ЦК України).

Також суд вважає за необхідне наголосити на такому, що судова практика розгляду спорів щодо образи, образливих слів (висловлювань), у контексті реалізації особою права на захист своєї ділової репутації та /або захист гідності та честі ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, цивільного, роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду, на положеннях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини.

В абзацах 3, 5 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зазначено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинних фактів) і спростувати.

Водночас Пленум Верховного Суду у згаданій постанові зазначив, що у разі, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173, ст.ст. 7, 9, 251-252, 247, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк