Справа № 697/1018/24
№ пров. 3/697/686/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2024 близько 15 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , чим своїми діями порушив терміновий заборонний припис серії АА №355242 виданий 14.04.2024, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №297681 від 14.04.2024, з яким останній був ознайомлений та ним підписаний.

25.06.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просив суворо не карати.

Участь особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення у вказаній категорії справ не є обов`язковою. Зважаючи на викладене, та відповідно до правил ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП розглядати за його відсутності на підставі даних справи про адміністративне правопорушення.

Суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, які вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, тобто повторно.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя вважає, що у діях гр. ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, повторно, оскільки цей факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 297681 від 14.04.2024 (а.с.1); рапортом-повідомленням зі служби 102 ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 14.04.2024 (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.04.2024 (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.04.2024 (а.с.4); копією постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.03.2024 №697/596/24 якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.7-8); копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №355242 від 14.04.2024 (а.с.17); письмовою заявою ОСОБА_1 поданою до суду, згідно якої вбачається, що останній факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджує та визнає вину у вчиненому (а.с.11).

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

За викладених обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, ступінь її вини, суддя вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: штрафу в мінімальному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 08.09.2016 (а.с.12).

Таким чином, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору, при накладенні адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 279, 283, 284 КУпАП, суддя, - ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, номер рахунку: UA0023717, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Канівського

міськрайонного суду Б. К. Скирда