Справа № 750/7158/24
Провадження № 3/750/2387/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Кузнєцова О.О., за участю секретаря Чернобай Н.О., за участі ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

18.05.2024 о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: виражався нецензурною лайкою, погрожував вбити, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 пояснив, що дружина йому зрадила. Він зараз проживає разом з дитиною дружини від першого шлюбу та тещею. Дружина не дає спілкуватися із їх спільною дитиною. Зараз дружина проживає у свого брата. В той день він був тверезий, просто намагався зберегти сім`ю. Жінкам не погрожував. Нецензурно виражався в бік коханця дружини. Дружина стала на бік коханця, тому і сказала поліції, що він погрожував їй. Жодних негативних дій по відношенню до дружини не міг вчинити, бо це його рідна людина, він намагався зберегти сім`ю. Наразі житуть окремо, дружина забрала всі документи.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення потерпілої, форму оцінки ризиків, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Виходячи з наведеного формулювання ознак домашнього насильства, обов`язковими ознаками цього правопорушення є, по-перше, вчинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, а по-друге, наявність наслідку таких дій: можливість завдання чи завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції без з`ясування та встановлення всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та з порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

При цьому, із аналізу вищевказаних норм також слідує, що під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З рапорту щодо опрацювання виклику на лінію 102 судом встановлено, що поліцію викликала ОСОБА_3 , яка за поясненнями ОСОБА_1 , є друдиною брата його дружини ОСОБА_2 . ОСОБА_4 повідомила на лінію 102, що ОСОБА_1 кидається на неї та іншого чоловіка, тобто викликаючи поліцію, ОСОБА_4 не вказувала, що ОСОБА_1 вчиняє протиправні дії по відношенню до ОСОБА_2 .

В справі маються лише пояснення ОСОБА_2 , згідно яких вона жодним чином не вказує про наявність під час конфлікту іншого чоловіка, лише описує дії ОСОБА_1 .

В даних поясненнях ОСОБА_2 жодним чином не вказує про те, чи була завдана їй якась шкода, чи завдано будь-яких страждань.

З форми оцінки ризиків встановлено, що рівень небезпеки є низьким.

Будь-яких об`єктивних доказів, в тому числі пояснень інших свідків, відеофіксація тощо, які б давали можливість встановити вину ОСОБА_1 та могли довести об`єктивну сторону правопорушення, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на його користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї дружини не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, як не доведено і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст.173-2, ст.ст.245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя О.О. Кузнєцова