Справа №487/5654/24
Провадження №3/487/1653/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря Ященко В.В., адвоката Білого В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №873230 в якому зазначено: 31.05.2024 о 12:17 години в м. Миколаїв, Заводський район, вул. Даля, 11-а, водій ОСОБА_1 керував т.з. Ford Galaxy д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя). ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестора Драгер на місці зупинки або в медичному закладі у встановленому законом порядку, на ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

30.09.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Білий В.В. подав до суду клопотання про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що протокол має виправлення, а саме було складено за порушення ст.. 30 КУпАП, а не за ст.. 130 КпАП, що є недопустимим. Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти огляд в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, проте з протоколу вбачається, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестора Драгер, а не було вимоги пройти медичний огляд. Пройти медичний огляд на місці зупинки, як зазначено в протоколі, суперечить Розділу ІІ Інструкції. Крім того, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестора, в подальшому безпосередньо не відмовляючись від проходження огляду, став наголошувати, що він не керував автомобілем та вживав алкоголь будучи на вулиці. Працівники поліції декілька разів пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а подальші суперечки ОСОБА_2 трактували як відмову від огляду, хоча факт відмови відсутній, а в протоколі вказали про відмову від проходження огляду, замість ухилення. При цьому не встановили наміри ОСОБА_1 щодо медичного огляду в медичному закладі. Письмові пояснення свідка щодо відмови від проходження ОСОБА_1 огляду є штучно створеними та не відповідають дійсності, оскільки свідок під час процедури була відсутня та не була навіть поряд.

В судовому засіданні адвокат Білий В.В. підтримав надане до суду клопотання, підтвердив викладені у клопотанні обставини та просив про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що ОСОБА_1 на теперішній час перебуває на фронті, є водієм санітаром, який спасає життя військових та має державні нагороди.

Заслухавши поясненняадвоката Білого В.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, для наявності складу адміністративного правопорушення, особа повинна керувати транспортним засобом.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.»

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи в ньому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

На оглянутому в судовому засіданні відеозапису відсутня фіксація факту керування автомобілемОСОБА_1

Так, з відеозапису вбачається, що 31.05.2024 о 12:26 год. працівники поліції підходять до автомобілів Ford і Lexsus, після чого з`ясовують у людей, які знаходяться неподалік від вказаних автомобілів, де водії вказаних автомобілів. Після чого працівники поліції підходять до чоловіка який сидить також неподалік та пояснюють йому, що свідки показали, що саме він скоїв ДТП та хотів поїхати. Після чого просять пред`явити документи, чоловік пояснює, що він нікуди не їхав та автомобілем не керував. Встановлюють особу чоловіка ОСОБА_1 . Працівник поліції показує чоловіку відео, пояснює, що це ОСОБА_2 керує автомобілем, останній пояснює, що на відео не він та він не керував автомобілем. Після чого ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестора Драгер. Після чого працівники поліції та ОСОБА_2 підходять до автомобіля Ford д.н.з. НОМЕР_1 , працівник поліції пояснює, що ними встановлений факт та підтвердили свідки, що саме ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем та вчинив ДТП, а саме скоїв зіткнення з Lexsus. Після чого працівники декілька разів пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, ОСОБА_1 пояснює, що він не керував автомобілем. Після чого працівники поліції пояснюють, що ОСОБА_1 ухиляється від проходження огляду на стан сп`яніння, у нього є ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст..130 КУпАП, а також скоїв правопорушення за ст.. 124 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснюють його права за ст.. 268 КУпАП та ст.. 63 Конституції України. ОСОБА_1 пояснює, що він сів за кермо автомобіля, який йому не належить, але не їхав, техпаспорту на автомобіль у нього не має. Після чого працівники поліції складають протокол, який зачитивають ОСОБА_1 , останній його підписав. Після чого працівник поліції написав пояснення свідка ОСОБА_3 , яка їх підписала, також на відеозаписи повідомила, що ОСОБА_1 не їхав, а сів за кермо та вони злякались, що він буде ним керувати.

Фрагмент відеозапису декілька секунд, на якому зафіксовано, що автомобіль зрушився з місця, зафіксований не на бодікамеру працівника патрульної поліції, судом розцінюється як неналежний та недопустимий доказ, оскільки зазначений спосіб відеофіксації проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395.

Суд, критично ставиться до наданих до протоколу письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що у її присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки свідок під час процедури до складання протоколу була відсутня та не була навіть поряд.

Суду також не надано доказів щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу за скоєння правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Інші докази керування транспортним засобом у справі відсутні.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 256 КУпАП, відповідно до якої Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що не доведено «поза розумним сумнівом» порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: С.М. Афоніна