Справа №4811/8/24
Провадження №3/463/1236/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Білоус Ю.Б., за участі секретаря судового засідання Козак О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з УСР Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, Львівського району Львівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого помічником Восьмого апеляційного адміністративного суду,

за частиною1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

про права передбачені ст.268 КУпАП, ст.10,63 Конституції України особі роз`яснено,

прокурор Роман ПАВЛЕНКО,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

встановив:

І. Рух по справі:

25 квітня 2024 року до Личаківського районного суду м. Львова надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2024р., визначеного головуючого суддю Леньо Світлану Іванівну.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.024р., (підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: перебування у відпустці, відповідно до Розпорядження №44 керівника апарату від 07.11.2024року), визначено, що головуючий суддя Білоус Юрій Богданович.

08.11.2024 року, секретарем с/з ОСОБА_3 , скеровано повідомлення учасникам справи, а саме: особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурору Львівської обласної прокуратури, про дату, час та місце проведення судового засідання у справі 11.11.2024року, об 11:20год..

ІІ. Обставини адміністративного правопорушення:

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади головного спеціаліста відділу забезпечення роботи другої судової палати Восьмого апеляційного адміністративного суду являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи:

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, при цьому просить суд провадження у справі закрити на підставі вимог статті 38 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи минули законодавчо визначені строки для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Прокурор Павленко Р., в судовому засіданні надав суду висновок прокурора з питань, що виникають під час розгляду справи, відповідно до вимог ст.250 КУпАП, та зазначив, що проти клопотання ОСОБА_1 , щодо застосування положень статті 38 КУпАП не заперечує.

Частиною другою ст.250 КУпАП визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

ІІІ. Застосоване судом законодавство:

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Частиною 4 статті 38 КУпАП визначено, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 51 та ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksапdrVо1кovv.Ukraine,рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.» (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

У пункті 7 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи відносно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, - 17 квітня 2024 року, за подію, котра мала місце 23.01.2024 року. В подальшому матеріали даної справи відносно ОСОБА_1 , 25.04.2024 року скеровано на адресу Личаківського районного суду м. Львова, для розгляду по суті. Протоколом автоматизованого розподілу справи від 25.04.2024 року визначено склад суду, Головуючий суддя - Леньо С.І..

Надалі, а саме: 07.11.2024року, дана адміністративна справа протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Білоусу Ю.Б., судове засідання призначено на 11.11.2024року об 11:20год.

Враховуючи вищенаведене, та те, що як на 07.11.2024року час повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями так і на час розгляду справи в суді під головуванням судді Білоуса Ю.Б., тобто станом на 11.11.2024 року минули законодавчо встановлені строки, впродовж яких можливе накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю.

IV. Судові витрати:

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 33, 38, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в суді строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя Юрій БІЛОУС