Провадження № 3/512/617/24
"14" листопада 2024 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 2 статті 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2024 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 51 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 106390 від 16.10.2024 зазначено, що 13.10.2024 близько 23 години 30 хвилин в смт.Саврань по вул. Центральній ОСОБА_1 викрав та пошкодив велосипед GIANT належний ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною 2 статті 51 КУпАП

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи по суті суд встановив наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами статей 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 подані до суду без дотримання вимог чинного законодавства, а тому справа підлягає поверненню органу, який складав протокол для доопрацювання, враховуючи наступне.

Приписами частини 1 статті 51 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Диспозицією частини 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі дії, передбаченої частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений статтею, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, протокол та матеріали справи не містять відповідного обґрунтування підстав складення протоколу за частиною 2 статті 51 КУпАП, оскільки фабула протоколу серія ВАД №106390 від 16.10.2024 не містить оціночної вартості викраденого майна, зокрема, не вказана вартість велосипеда GIANT, а зазначено лише суму завданої матеріальної шкоди ОСОБА_2 в розмірі 3000 грн. з його слів.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вартості викраденого майна, що позбавляє суд належним чином дослідити та встановити реальну вартість викраденого майна.

При цьому, прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення з зазначенням у ній вартості вищевказаного майна, зі слів потерпілого, не є належним доказом дійсної вартості вказаного майна.

Натомість розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення дрібного викрадення чужого майна, визначає лише вартістю цього майна, що виражено в грошовій оцінці. Тобто, саме вартість майна як предмета дрібного викрадення є критерієм його відмежування від кримінально-карного викрадення чужого майна, а відповідальність за санкціями статей КУпАП та КК України різниться між собою лише елементом об`єктивної сторони, не є оціночним, воно формалізовано в законі, тобто визначено законодавцем за допомогою вартісних критеріїв.

Отже, визначення вартості викраденого майна має значення для розмежування діянь, передбачених статтею 51 КУпАП та статтею 185 КК України.

Крім того, вартість ґрунтується виключно на припущеннях ОСОБА_2 , а відтак за відсутності оціночної вартості викраденого майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за частиною 2 статті 51 КупАП.

Також, в матеріалах справи відсутні дані про потерпілого ОСОБА_2 , а саме не зазначена повна адреса місця його проживання чи перебування, а лише населений пункт.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протокол про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Поряд з цим не зрозуміло у зв`язку з чим дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковані саме за частиною 2 статті 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищенаведені недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення в ній, а тому підлягають направленню до Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області для належного доопрацювання.

Керуючись статтею 9, 51, 253, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 2 статті 51 КУпАП повернути до Сектору поліцейської діяльності № 2 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області для доопрацювання та усунення недоліків, про які зазначено в мотивувальній частині постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Брюховецький