Справа № 206/2836/24
Провадження № 3/206/1263/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

19.06.2024року м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.,

при секретарі Бублейник В.В.

за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро, матеріали адміністративної справи, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області відділу адміністративної практики у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла справа про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу Серії ААД № 908565 від 29.04.2024 року: 12.04.2024 о 10 год. 15 хв. в м.Дніпро, по вул. Наставників в районі буд. №1, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем CHEVROLET EPICA д.н.з. НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив, та органи поліції не повідомив. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.10 а.б.в.д.е.є Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що не мав наміру умисно покидати місце ДТП, оскільки він рухаючись заднім ходом допустив наїзд на гр. ОСОБА_2 , але цього не побачивши, проїхав вперед та зупинився. Після зупинки автомобіля, у скло автомобільної двері постукав молодий чоловік, та вийшовши з автомобіля, він побачив гр. ОСОБА_2 , яка зі збитими колінами сиділа на землі. Він добіг до неї та разом з цим чоловіком допомогли їй піднятися. Потім він запропонував їй викликати поліцію та поїхати до лікарні, але вона відмовилася та попросила підвезти її на іншу вулицю, зазначивши, що поспішає. Він відвіз її у зазначене нею місце, на вулицю Гвая, надав їй свій номер тедлефону, вона йому сказала, що знає його та його сім`ю, та звертатися до поліції не має наміру. Також надав для долучення до матеріалів справи розписку гр. ОСОБА_2 , датовану 08.05.2024 року, відповідно до якої останній компенсовані збитки в розмірі 10000 гривень від ОСОБА_1 , претензій до водія ОСОБА_1 за фактом ДТП, яка мала місце 12.04.2024 року вона не має.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила обставини ДТП, яке відбулося 12.04.2024 року та зазначила, що дійсно, водій ОСОБА_1 здійснив на неї наїзд, коли вона рухалася до маршрутки, щоб проїхати на вулицю Гвая, їй було спричинено тілесні ушкодження з настанням збитків. Але після здійснення наїзду, за її згодою, водій ОСОБА_1 відвіз її на вулицю Гвая, бо вона туди поспішала. Мабуть у них у всіх був стан афекту та нерозуміння, що сталося, і лише після деякого часу вона почала відчувати себе зле та за допомогою свого чоловіка звернулася до лікарні за отриманням медичної допомоги, там вона пояснила, що сталося та медичний працівник викликав поліцейський патруль, який її опитав. Потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердила, що надала розписку водію ОСОБА_1 , відповідно до якої, остання зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до водія ОСОБА_1 не має, бо він їй їх відшкодував, про що вона написала розписку власноруч.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив обставини ДТП та зазначив, що в той день він знаходився в автомобілі водія ОСОБА_1 в якості пасажира, так був наїзд на громадянку ОСОБА_2 , вони допомогли їй піднятися та відвезли її до місця, куди вона вказала, на вулицю Гвая. Щодо виклику поліції, медиків, вона відмовилася, також вона відмовилася від пропозиції відвезти її до лікарні, зазначивши, що поспішає на вулицю Гвая, куди вони її і привезли після зазначеної події, водій залишив їй свій номер телефону на випадок, якщо їй потрібна буде допомога чи інших обставин, він не мав наміру ховатися. Свідок також зазначив, що був постійно з водієм з часу настання ДТП та до часу, коли вони відвезли потерпілу за її вказівкою, умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_1 був відсутній.

Суд розглянувши надані матеріали адміністративної справи, заслухавши думку учасників процесу, свідків, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП визначено, зокрема, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути лише водій.

Відповідно до правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці події; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу ( якщо у ДТП є потерпілі, необхідно визначити тяжкість їхнього стану і потребу у негайній невідкладній лікарській допомозі. Такими станами є: масивна кровотеча, зупинка серця, зупинка дихання, втрата свідомості) ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г», відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу і повернутися на місце пригоди.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна, умисна або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад), а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначене підтверджується поясненнями самої потерпілої ОСОБА_2 та поясненнями свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 268, 280, 283, 284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Т.В. Нестеренко