Справа № 729/747/24
3/729/420/24 р.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарки Величко К.Р., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 (м.Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адмінвідповідальності притягувався за ч.1 ст. 130 КУпАП,
за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-
ОСОБА_1 07.04.2024 о 17 год. 15 хв. повторно протягом року в м.Бобровиця Чернігівської області по вул. Вокзальній, 26 Б керував мотоциклом марки «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду адмінпротоколу повідомлений належним чином (а.с. 24, 25).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд звертає увагу на те, що про судове засідання ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, не повідомив суд причини неявки та не надав заяви про відкладення судового засідання на іншу дату.
Вказане свідчить про небажання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з`явитися в судове засідання.
Суд розцінює таку поведінку особи, стосовно якої складено протокол як зловживання своїм процесуальним правом, спрямованим на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом (ст. 7 КУпАП).
Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
В пункті 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом серії ААД № 253242 від 07.04.2024, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, є одним із джерел доказів; рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Баранчука А.А. від 07.04.2024 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, у відповідності до яких в ході патрулювання в м.Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області за порушення ПДР у відповідності до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» було зупинено мотоцикл «Мінськ» під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, від чого останній відмовився, у зв`язку з чим відносно останнього було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування транспортним засобом, який передано тверезому водію ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною розпискою.
Також за порушення п.п. 2.1 а, 2.1 б, 2.9 д, 2.3 ПДР ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, ч. 4 ст. 126 КУпАП, ч.2 ст. 122 КУпАП та за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Поведінка ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі вказує на те, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився та свідомо відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження огляду в медичному закладі.
Право в суспільстві відображається в поведінці його членів та має вид соціального факту. Встановлені в суспільстві правила поведінки є обов`язковими для всіх членів суспільного життя. За порушення особи встановлених правил поведінки в суспільстві передбачається юридична відповідальність.
Вид і міра покарання за вчинення діяння, передбаченого ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.
Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.
Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чи ні.
Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху та має посилену юридичну відповідальність в суспільстві.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Згідно постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2023 року, яка набрала законної сили 06 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік.
Враховуючи зазначені докази, характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою суду від 25.09.2023 та остаточно призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 19 (дев`ятнадцять) днів .
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 30, 33, ч.2 ст. 130, 283,284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки приєднати невідбуту частину стягнення згідно постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці 19 (дев`ятнадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
В разі несплати штрафу у встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко