Справа № 473/2925/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" листопада 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Кашарайло А.А., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, працює в ДУ ВК 72 молодший інспектор відділу охорони молодший сержант, зареєстрований АДРЕСА_1 , згідно із поясненнями ОСОБА_1 він проживає за адресою АДРЕСА_2 , тоді як поліція в протоколі зазначила, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_3 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

Особа, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 є рідним братом секретаря судових засідань Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Гордієнко К. Тому суддею Зубар Н.Б. було подано заяву про самовідвід, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 19.09.2024 року та вказана ухвала є в матеріалах провадження.

При перевірці матеріалів, які надійшли до суду було встановлено, що постановами суддів Вознесенського міськрайонного суду Дробинського О.Е. від 27 червня 2024 року та ОСОБА_2 від 01 серпня 2024 року матеріали відносно ОСОБА_1 були повернуті до Вознесенського РУП ГУНП для належного оформлення, доопрацювання та усунення недоліків, а саме з причин неможливості викликати в судове засідання особу, відносно якої складений адміністративний матеріал.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №818110 від 25.05.2024 року поліцейським ОСОБА_3 , який склав цей протокол, зазначено, що: «25.05.2024 року 22 год .10 хв. в м.Вознесенськ, вул.Михайлівська, 14 ОСОБА_1 , керуючи т/з TOYOTA STARLET, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкотестер Драгер та в КП «КНП ВБЛ» ВМР відмовився. Від керування т/з відсторонений шляхом передачі тверезому водієві». Згідно вказаного протоколу водій ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, підпису протоколу та отримання його копії. У водія ОСОБА_1 ніякі документи не вилучені. Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР України та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину за складеним стосовно нього протоколом не визнав, просив провадження закрити та пояснив, що вони їхали на авто та лопнуло колесо. Водій пішов додому, а він сидів і чекав водія на його водійському місці. А той чоловік (свідок) викликав поліцію та швидку. Водій пішов, а він сів на місце водія. Чому свідок вирішив, що саме він керував тз - він не знає. Зазначив, що в протоколі вказано не той час прибуття поліції. Вказав, що йому не зрозуміло на якій підставі склали протокол та підпису він ніде не ставив. Також ОСОБА_1 вказав, що у якось іншого судді (чоловіка) вже оглядав надане до протоколу відео та вважає, що воно не підтверджує його вини. Зазначив, що на відео не зафіксовано процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що того дня він їхав за кермом свого авто та авто ОСОБА_1 (Тойота червоного чи бордового кольору) створило йому аварійну ситуацію та ледь не в`їхав в його авто, внаслідок чого злякався він та його дитина, яка була в авто. Зазначив, що він одразу поїхав за авто правопорушника та побачив, що під залізничним мостом авто в`їхало в перешкоду (бетонну стіну) і тому зупинилося. Це все відбувалося пару секунд. Він викликав швидку та поліцію. Швидка приїхала, а поліція за першим викликом ні. Тому він викликав поліцію ще раз та ті прибули і зафіксували подію на бодікамеру. Зазначив, що в авто було двоє чоловіків та саме присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 був за кермом та виходив із місця водія. Інший чоловік, який був із ОСОБА_1 , з`ясовував у свідка хто він, комусь телефонував та пробував із ним про щось домовитися. Вказав, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння (невнятна мова). Пояснив, що це також вбачається з оглянутого в його присутності відеозапису, що наданий до протоколу. Свідок зазначив, що він прибув до авто ОСОБА_1 відразу та не бачив аби ОСОБА_1 , який сидів на водійському місці, мінявся з ким-небудь місцями в авто.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №818110 від 25.05.2024 року до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який не проводився через відмову водія ОСОБА_1 від освідування, про що поліцейський ОСОБА_3 зробив відповідний запис.

Також до справи долучені письмові пояснення ОСОБА_4 , який надав працівникам поліції пояснення про те, що 25.05.2024 року близько 22-10 год. він їхав по вул.Михайлівській в бік 3-го мікрорайону, на зустріч рухався автомобіль червоного кольору Тойота Старлет д.н.з. НОМЕР_2 та почав виїжджати на зустрічну смугу та робити аварійну ситуацію на дорозі, дане авто зачепило бордюр та в ньому пробилось колесо, після чого він підійшов до водія, який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а саме у водія був різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нечітка вимова. Після чого викликав працівників поліції та в його присутності останній відмовився від проходження медичного огляду та від копії адмін.протоколу.

В судовому засіданні також було оглянуто відеозаписи, зроблені співробітниками поліції. Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксовано, що на місце події за викликом після ДТП прибула поліція та свідок на відео вказує на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала авто. На питання поліцейського про те, що сталося, ОСОБА_1 повідомляє, що лопнуло колесо, зазначає, що авто йому не належить. Поліцейський пропонує пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці та в лікарні, проте ОСОБА_1 відмовляється. Поліцейський відстороняє водія від керування. Ніякі сторонні особи не вказують про те, що вони керували авто в момент ДТП, даних про таких осіб чи свідків на відео не зафіксовано.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що нею передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У ході здійснення судом провадження за ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 після події ДТП ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема пропозицію поліцейського пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 .

Щодо того, що на відео не зафіксовано того, що ОСОБА_1 керує тз, то це є наслідком того, що він був зупинений не поліцією та не поліція виявила правопорушення, оскільки це порушення виявив свідок ОСОБА_4 , який про це надав пояснення в судовому засіданні, а також поліції письмово та цей свідок на відповідному відеозаписі до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відсутні сумніви в правдивості показів свідка ОСОБА_4 , оскільки вони є ідентичними тим, що він надав поліції, окрім того він був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів чи про відмову від їх надання.

Відсутність на наданому поліції відео процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ст.266 КУпАП вимагає лише щоб під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а не під час складання протоколу.

Хоча у справі й відсутні відеозаписи керування ОСОБА_1 авто перед ДТП, проте існують інші прямі та непрямі докази цього, а саме оглянутий відеозапис з пропозицією водієві пройти відповідний огляд, письмові пояснення свідка ОСОБА_4 та покази цього свідка, які він надав безпосередньо в судовому засіданні 14 листопада 2024 року, які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 був за кермом авто та після ДТП відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на вимогу поліцейського за наявності ознак такого стану.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Достатність доказів - це можливість суду покласти їхню сукупність або один із них в основу процесуальною рішення. Ця ознака доказів застосовується тільки щодо певної їх сукупності.

У даній справі сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яким йому поліція пред`явила обвинувачення. Так згідно із Постановою Верховного Суду від 4 липня 2018 року справа №688/788/15-к провадження №51-597км1: «22. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. 23. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. 24. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. 25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. 26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

З огляду на досліджені докази суд вважає що поза розумним сумнівом доведено те, що в діях ОСОБА_1 є всі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушення та його характер, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави. Рахунок: UA0014001, Отримувач: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, який підлягає сплаті не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст.308 КУпАП в разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 грн. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Рахунок отримувача: UA0026001Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар