Справа № 481/743/24
Провадж.№ 3/481/387/2024
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

14.11.2024 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

29.04.2024 року о 21:23 год. в м.Новий Буг по вул. Гагаріна 8 ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 ,,а Правил дорожнього руху, керував т/з ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» Alkotest 6820. Відповідно до тесту №235 від 29.04.2024 року о 21 год 28 хв водій дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний 2,54 проміле. За вказаним фактом 29.04.2024 року поліцейським СРПП ВП№1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області Снігуром В.С. складено протокол, серії ААД № 582142, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки рекомендованим листом за адресою вказаною останнім під час складення протоколу,та направленням смс-повістки на зазначений ним телефон, причини своєї неявки суду не повідомляв, а тому суд приходить до висновку, що останній свідомо нехтує виклики до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до таких не відносяться, тому суддя, приймаючи постанову в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, не порушив його право на захист, оскільки вжив усіх заходів по повідомленню останнього про час та місце розгляду справи та надані останньому достатнього часу для залучення до участі у розгляді справи його захисника.

Слід також зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2.9.А «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та встановлює різні покарання для водіїв та інших осіб.

Ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується низкою належних, достовірних та допустимих доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 582142 від 29.04.2024 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, та в судовому засіданні особою, що притягується до адміністративної відповідальності не спростований і з якого вбачається, що 29.04.2024 року о 21:23 год. в м.Новий Буг по вул. Гагаріна 8 ОСОБА_1 , керував т/з ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» Alkotest 6820. Відповідно до тесту №235 результат огляду 2,54 проміле. Протокол підписано особою, яка притягується до відповідальності та будь-яких зауважень чи доповнень не містить;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та зафіксовано результати огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager - 2,54 проміле. З результатами тестування ОСОБА_1 був згоден;

- роздруківкою результатів тестування приладом Drager Alkotest №6820 від 29.04.2024 року за №235, згідно якого кількісний показник у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав 2,54 проміле;

- відеозаписами з службового автомобільного «відеореєстратора» № video_2024-05-01_10-03-12 та № video_2024-05-01_10-02-52 на яких зафіксовано як 29.04.2024 року о 21.23 год транспортний засіб ВАЗ червоного кольору під керуванням ОСОБА_1 рухається та зупиняється на вимогу поліції;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського на яких зафіксовано проходження 29.04.2024 року огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за обставин зафіксованих відеозаписами з службового автомобільного «відеореєстратора», за допомогою алкотестеру «Драгер». Результат тесту склав 2,54 проміле. З результатами тесту водій ОСОБА_1 згоден. Крім того на зазначеному відеозаписі ОСОБА_1 неодноразово пояснював що він «випивший» та «приїхав п`яний», що саме він «їхав на перехресті».

Суд вважає за необхідне зауважити, що розбіжність в часі в одну годину на записі з службового автомобільного «відеореєстратора» та з нагрудної камери поліцейського пояснюється відсутністю належної синхронізації між приладами, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери зафіксовано час на телефоні одного з учасників події як 22.03 год, натомість час на записі 21.09 год.

Таким чином зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі.

Сукупність досліджених наявних в матеріалах справи доказів свідчить про те, що 29.04.2024 року о 21:23 год. в м.Новий Буг по вул. Гагаріна 8 ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.9 ,,а Правил дорожнього руху, керував т/з ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1.10 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 - водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно положень п.28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до копії посвідчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , тому до вказаної особи може бути застосоване таке покарання як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи вищевикладене, вбачається доцільним накласти на нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із вказаного правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП,

п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 17 000,00 гривень (отримувач: Миколаїв.ГУК/тг м.Новий Буг/21081100, код отримувача: , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0014436, код класифікації доходів бюджету 21081100) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Роз`яснити порушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, постанова підлягає примусовому виконанню та надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у зв`язку з чим, з порушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя