Справа №: 450/4281/24 Провадження №: 3/450/2406/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., за участю захисника особи, щодо якої склали протокол про адміністративне правопорушення, - адвоката Іванова О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2024 о 12 год. 16 хв. в с.Лапаївка на автодорозі М11 Львів-Шегині 10 км +100 м водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки працівниками поліції та під час спілкування з ними здійснив рух на керованому транспортному засобі та намагався втекти з місця зупинки транспортного засобу, в подальшому не виконував вимогу поліцейського про зупинку автомобіля, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу.

Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.9 б ПДР.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не скеровував.

До суду з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Іванов О.О., який заперечив вчинення його підзахисним правопорушення та пояснив, що його водій ОСОБА_1 вважав, що після зупинки транспортного засобу його відпустили, а тому вирішив продовжити рух автомобілем.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як вбачається у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які надійшли на розгляд суду, а саме, у рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП Васіва М. від 31.08.2024 вказується, що у протоколі серії ААД №868250 від 31.08.2024 не вказано частину ст. 122-2 КУпАП та просить вважати вірною у даному протоколі ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 122-2 КУпАП встановлена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу слід зазначити, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди (рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Отже, ОСОБА_1 виконував функції водія, тому мав відповідні права і обов`язки, за невиконання яких має нести відповідальність. Не варто забувати, що водій є повноцінним учасником дорожнього руху і повинен неухильно дотримуватись Правил, адже дії або бездіяльність водія може створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю інших учасників дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням цих правил.

Пунктом 8.9Б ПДР України, передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та під час перевірки документів, після роз`яснення поліцейським процедури огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, водій залишив місце зупинки та продовжив рух транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які рухались за ним з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору з застосуванням спеціального звукового сигналу, що зафіксовано на диску №1, clip 1.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП та вина водія ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №868250 від 31.08.2024, рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП Васіва М. від 31.08.2024 та долученим відеозаписом.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 зазначив, що його підзахисний подумав, що його відпустили працівники поліції, що спростовується даними відеозапису, та суд розцінює даний факт, як бажання уникнути ОСОБА_1 більш суворішого покарання за вчинене ним порушення, передбаченого санкцією ч. 1 статті 122-2 КУпАП.

А тому, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

За таких обставин приходжу до висновку, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу.

Санкцією ч.1 ст. 122-2 КУпАП передбачено такі види адміністративного стягнення як штраф в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Як вбачається, ОСОБА_1 , будучи зупиненим працівниками поліції, самовільно залишив місце зупинки після роз`яснення йому процедури перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який фактично не визнав свою вину, не розкаявся у вчиненому, та приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістот п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.А.Кукса