Справа № 404/9896/24
Номер провадження 3/404/3484/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №268019 від 29.10.2024, 29.10.2024 року близько 12 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на території навчального закладу «ЦНТУ» за адресою: просп.Університетський, 8, м.Кропивницький, вчинила куріння електронної сигарети із вмістом нікотину 8% у забороненому законом місці, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, не визнала, заперечивши викладені у протоколі твердження про наявність у її діях складу вказаного правопорушення.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, до суду направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №268019 від 29.10.2024 року (а.с.1), рапорт інспектора КРУП ГУНП в області від 29.10.2024 4 (а.с.2), письмові поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3), копію паспорта громадянина України (а.с.4), довідку згідно з даними АІПС «АРМОР» (а.с.5).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Частиною 1 статті 175-1 КУпАП передбачена відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. Зі змісту диспозиції вказаної статті вбачається, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є куріння саме тютюнових виробів, які, в розумінні ч.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 25.09.2005 №2899-IV, є виробами, що можуть бути використані для вживання та до складу яких, навіть частково, входить тютюн, незалежно від того, чи є він генетично модифікований, чи ні.

При цьому ні протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КУпАП, складений стосовно ОСОБА_1 , ні долучені до нього матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо вмісту в електронній сигареті, яку, згідно з твердженням, викладеним у протоколі курила ОСОБА_1 , тютюну.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вражає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить усіх необхідних обставин та ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175-1 КУпАП, та не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що позбавляє суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення можливості належно оцінити наявні долучені до протоколу матеріали як докази для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і є неповнолітньою, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Виходячи з цього, у разі вчинення неповнолітньою особою правопорушення її законних представників повинні повідомити про складання протоколу, час і місце розгляду справи, обставини справи, крім того, їм мають бути роз`яснені їхні процесуальні права. Відомості про законних представників неповнолітнього обов`язково заносяться до протоколу. Законні представники мають право оскаржувати дії та рішення відповідних органів, у зв`язку з притягненням особи до адміністративної відповідальності.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що протокол працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено без законного представника, як і відібрано у неї пояснення, що свідчить про порушення прав неповнолітньої особи.

Крім того, суд звертає увагу, що долучений до протоколів рапорт інспектора КРУП ГУНП в області від 29.10.2024 (а.с.2) за своєю формою та змістом є доповіддю, підписаною поліцейським, на ім`я керівництва відділу поліції, незареєстрований у відділі поліції як відповідний документ, не містить резолюції керівництва, із врахуванням інших обставин провадження за своїм змістом є документом, складеним заінтересованим у розгляді справи працівником, відтак не вважається судом достовірним та допустимим доказом, тому не може бути взятий до уваги.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями КУпАП не визначено повноважень суду щодо зміни кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з однієї статті на іншу статтю КУпАП.

Таким чином, суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та не може самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП.

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення належно не викладені, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у його вчиненні, відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.175-1, ст.ст.247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло