Провадження № 33/824/4993/2024 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рибака Євгена Володимировича - захисника Ковальчука Сергія Михайловича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови судді та як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.06.2024 року серії ААД №968574, 28.06.2024 року о 18:55 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota, (державний номерний знак НОМЕР_1 ) та рухаючись у м. Києві по вулиці Академіка Заболотного, 15-Д, не дотримався безпечного інтервалу, не вжив достатніх заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault, (державний номерний знак НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_2 , який у цей час змінював смугу руху, спричинивши (але не виключно через власні дії) дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. "б" п. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Рибак Є.В. - захисник Ковальчука С.М. подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі адвокат Рибак Є.В. - захисник Ковальчука С.М. просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначає, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі Toyota Lend Cruiser Prado (державний номерний знак НОМЕР_1 ) по вільній смузі руху. Несподівано для нього автомобіль Renault, (державний номерний знак НОМЕР_2 ) без ввімкнення покажчика повороту виїжджає на його смугу руху, намагаючись заїхати відразу в п?яту смугу руху, що призначена для розвороту. Тоді, відповідно до п.12.3. ПДР ОСОБА_1 вживає заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, розуміючи, що відстань замала для уникнення зіткнення, знаходячись у стані аварійної ситуації починає трохи зміщуватися в ліву (п`яту) смугу руху. Проте, через раптовість і малу відстань, приблизно через 1,5-2 секунди з моменту виникнення аварійної ситуації сталося зіткнення.

Зазначає, що оскільки автомобіль Renault, (державний номерний знак НОМЕР_2 ) знаходився майже перпендикулярно по відношенню до смуг руху, тому автомобіль Toyota Lend Cruiser Prado (державний номерний знак НОМЕР_1 ) зіткнувся передньою правою частиною в центральну ліву частину автомобіля Renault, (державний номерний знак НОМЕР_2 ). Відповідно до схеми ДТП - зіткнення сталося на 4-ій смузі руху. Після удару транспортні засоби продовжили рух аж до зупинки в п`ятій смузі руху.

Звертає увагу на те, що локалізація пошкоджень вказує на те, що удар відбувався з права на ліво, відповідно транспортні засоби обидва змістилися лівіше від 4 смуги. Таким чином, звинувачення ОСОБА_1 у порушення п.13.1. ПДР України є безпідставним, оскільки його смуга руху була вільна. В даній дорожній ситуації ОСОБА_1 повинен був керуватися п.12.3. ПДР України. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Вважає, що відповідно до створеної автомобілем Renault, (державний номерний знак НОМЕР_2 ) аварійної ситуації він діяв чітко з ПДР України та причинного зв`язку між його діями та ДТП немає.

Вказує, що неможливо порушити п.13.1. ПДР, рухаючись прямолінійно. Відтак, вважає, що суд вийшов за межі визначених даних щодо обставин ДТП і створив власну версію подій без підкріплення чи обґрунтування її доказами.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції апелянт та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити., а ОСОБА_2 та його захисник заперечували щодо доводів апеляційної скарги, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку всіх учасників ДТП, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та додані до неї докази, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.06.2024 року о 18:55 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota, (державний номерний знак НОМЕР_1 ), рухаючись у м. Києві по вулиці Академіка Заболотного, 15-Д, не дотримався безпечного інтервалу, не вжив достатніх заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, та здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault, (державний номерний знак НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_2 , який у цей час змінював смугу руху, спричинивши (але не виключно через власні дії) дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. "б" п. 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Визнаючи ОСОБА_1 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що докази, які містяться в матеріалах справи, "поза розумним сумнівом" підтверджують провину ОСОБА_1 у порушенні п. "б" п. 2.3 та п. 13.1 ПДР України.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з п.2.3.Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу..

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №968574 від 28.06.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст.124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №968575 від 28.06.2024 року, складеного відносно водія ОСОБА_2 за порушення ст.124 КУпАП з відсилкою до п. "б" п. 2.3, п. 10.3 Правил дорожнього руху;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2024 року, на якій відображені місця розташування транспортних засобів, місце зіткнення, відповідні виміри;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.06.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.06.2024 року.

Доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення спростовуються матеріалами справи, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, в силу приписів ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд (суддя), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, не вправі виходити за межі судового розгляду та установлювати винуватість інших осіб у вчинення певного правопорушення, а тому питання винуватості водія ОСОБА_2 , поряд з водієм ОСОБА_1 у межах справи про адміністративне правопорушення № 752/14495/24 не розглядається і не вирішується.

Відтак, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ставити під сумнів докази, наявні в матеріалах справи, у апеляційної інстанції немає підстав.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП є правильною і доводи апеляційної скарги адвокат Рибак Є.В. - захисника ОСОБА_1 не спростовують правильність прийнятого рішення.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, вважає, що постанова судді є законною і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Рибака Євгена Володимировича - захисника Ковальчука Сергія Михайловича залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник