Провадження № 33/812/335/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Сергієнко С. А.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Біляєвої В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисника Ярмуша В. В. на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 5 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 27 листопада 2023 року о 16 годині 15 хвилині в місті Нова Одеса по вулиці Центральній біля будинку №50 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, почервоніння очей, та був зупинений представниками патрульної поліції. У зв`язку з підозрою, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння йому запропоновано пройти огляд із застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що зафіксовано за допомогою відеозапису.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Ярмуш В. В. просить скасувати постанову та закрити провадження за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та не відповідає вимогам закону, посилається на диспозиції КУпАП та Інструкції, якими врегульовано порядок проходження огляду та його фіксація.

Зазначає про те, що представниками поліції було порушено порядок зупинки транспортного засобу, внаслідок чого усі подальші дії поліціантів стосовно складення протоколу про адміністративне правопорушення є незаконними. За доданим до протоколу відеозаписом не вбачається порядок встановлення представниками поліції ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 ..

Матеріали справи не містять направлення водія на огляд у медичному закладі та не містять відсторонення водія від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичній установі та погоджувався надати біологічний матеріал для проведення дослідження, але з незалежних від нього причин, такий огляд проведено не було

На жаль, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення не надали. Розгляд справи відбувся за їх відсутністю з підстав, передбачених статтею 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Ці висновки судді ґрунтуються на сукупності доказів, які спростовують доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому обставини, за яких було вчинено чи не вчинено правопорушення, встановлюються не лише на підставі належних чи допустимих доказів, про що зазначив захисник у скарзі, а на сукупності усіх доказів, що містяться у матеріалах справи, та підлягають оцінці органом, який розглядає справу.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис події, акт та направлення, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, чим за складеним протоколом порушив положення пункту 2.5 ПДР України.

На початку відеозапису події водій ОСОБА_1 на питання поліцейського, що він вживав, відповів «алкоголь» (запис о 16 годині 20 хвилині). В подальшому на неодноразові роз`яснення поліцейських про порядок проходження огляду, як на місці зупинки, так і у медичному закладі, з наслідками відмови від його проходження, демонстрації спеціального технічного засобу для проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 протягом часу з 16 години 25 хвилини і до 16 години 44 хвилини вів себе зухвало, то погоджувався, то відмовлявся, висловлювався нецензурною лайкою, розповідав, що не є водієм, а потім про те, що взагалі пересувався пішки, але загалом усією своєю поведінкою свідчив про небажання проходити огляд на стан сп`яніння. Тому о 16 годині 44 хвилині поліцейськими водієві останній раз запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з розцінюванням його дій, як відмови, та роз`яснення прав о 16 годині 49 хвилині .

Крім того з відеозапису, здійсненому на відеореєстратор патрульного поліцейського автомобіля, з 16 години 14 хвилини і до 16 години 16 хвилини, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з порушенням ПДР України, що призвело до його неможливості справитися з рухом по проїзній частині та призвело до заносу автомобіля.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписах здійснених працівниками поліції.

З усіх досліджених відеозаписів, здійснених на відеореєстратор патрульного автомобіля та на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що після зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , останньому роз`яснені причини та місце зупинки, ознаки сп`яніння, порядок проходження огляду та наслідки відмови від його проходження зі складенням адміністративного протоколу. Роз`яснення працівниками поліції здійснено чітко та у доступній формі, але водій ОСОБА_1 усією своєю поведінкою не висловив своє бажання пройти огляд та не заперечував свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння з мотивів того, що він не керував транспортним засобом.

Посилання захисника ОСОБА_2 на порушення працівниками поліції порядку здійснення відеозапису є такими, що суперечать положенням пунктів 5 розділу ІІ та 1 розділу ІІV «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, оскільки додані до протоколу два файли відеозапису, кожний окремо, є безперервним та здійснені на різні технічні засоби (відеореєстратор автомобіля та нагрудні камери кожного із поліцейських), а тому не можуть бути об`єднані в один.

У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції та з відеофіксацією, а за її відсутності, у присутності двох свідків, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку не згоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.

Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, та ці обставини підтверджені належними письмовими доказами та відеозаписом події, що додані до матеріалів справи, тобто зафіксовані, як за допомогою технічного засобу відеозапису.

Ознак наркотичного сп`яніння, для яких ОСОБА_1 хотів здати біологічні зразки, поліцейськими у водія не виявлялося, оскільки йому були озвучені підозри про наявність ознак алкогольного сп`яніння. Тому такі твердження захисника не стосуються обставин, встановлених у даній справі, зокрема, «цитування» тексту судового рішення, який суд не приймав.

Роз`яснення поліцейськими водієві ОСОБА_1 процесуальних прав та прав, передбачених статтями 10 і 63 Конституції України, зафіксовано за допомогою відеозапису.

Отже, доводи апелянта про порушення прав водія при роз`ясненні порядку проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки такої відмови.

Твердження захисника про сумнівність визначення поліцейськими ознак сп`яніння у водія не відповідають положенням вищезазначеної Інструкції №1452/735, де визначення ознак щодо можливості перебування водія у стан сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку проходження ним відповідного огляду на місці зупинки або/чи у медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, останній на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.

За таких обставин мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП. Така відмова за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.

З приводу припущень захисника про не відсторонення водія від керування транспортним засобом, як підставу для закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, то суд враховує, що по-перше, ці припущення не ґрунтуються на матеріалах справи та доказах, а по-друге, відповідальність водія настає не за відсторонення від керування, а за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмову від проходження огляду.

Тому доводи апелянта про порушення процесуальних прав водія, з огляду положенням КУпАП, не є слушними.

Не є слушним і посилання захисника на відсутність причини зупинки транспортного засобу, наслідком чого, на його думку, не може бути складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також практику інших апеляційних судів. По-перше, практика інших судів у інших справах не є преюдіційною при розгляді або перегляді судом конкретної справи про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу відносно конкретної особи. По-друге, підстави зупинки транспортного засобу, їх наявність чи відсутність, не впливає на кваліфікацію дій особи при вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За такого, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ярмуша В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 5 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова