Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1733/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, з участю секретаря судового засідання Кострицької Т.П., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шень К.Ф. (у режимі відеоконференції) розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.02.2020 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №001308 від 11.08.2024 року вбачається, що 11.08.2024 року, о 03 год. 21 хв., в м. Олевську, по вул. Свято-Воздвиженській, Коростенського району, Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки SCODA OKTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, характерні рухи тіла та незрозуміла мова. Від проходження тесту в КНП «Олевська ЦЛ» ОМР відмовився.

23.09.2024 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію диску з відеозаписом події, що стверджується його власноручним підписом на заяві б/н від 23.09.2024 року.

07.10.2024 року на адресу суду від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шень К.Ф. надійшло клопотання про здійснення фіксування судового процесу, яке задоволено судом.

Також, 11.11.2024 року на адресу суду від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шень К.Ф. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У поданому клопотанні адвокат Шень К.Ф. просить суд закрити провадження у справі №287/1733/24 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування поданого клопотання адвокат Шень К.Ф. зазначає, що 11.08.2024 року, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_1 зателефонували знайомі та попросили відвезти їх з м. Олевська до с. Кам`янка, Коростенського району, Житомирської області на що останній погодився. По дорозі ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення комендантської години. Працівники поліції запитали в ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої, при цьому жодних ознак алкогольного чи іншого сп`яніння останньому повідомлено не було. ОСОБА_1 заперечив вживання спиртних напоїв та погодився на проходження відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Після цього, працівники поліції запитали в ОСОБА_1 чи вживав він інші заборонені, наркотичні речовини та чи згоден він пройти тест в лікарні на виявлення наркотичних речовин в організмі. На що ОСОБА_1 відповів, що жодних заборонених речовин, зокрема і наркотиків, не вживав та погоджується пройти огляд в лікарні. Прибувши до лікарні разом з патрульним екіпажем ОСОБА_1 отримав від медичного працівника ємність (банку) для збору аналізів (сечі) та у супроводі медичного працівника та поліцейського направився до вбиральні та у подальшому, за декілька хвилин, передав ємність із сечею працівникам лікарні. Лікар почала висловлювати думку, про те що ОСОБА_1 надав на аналіз замало рідини та те, що це не сеча, а вода. У подальшому працівник поліції вилив вміст банки з сечею в раковину, вказуючи, що то вода та потрібно здати новий аналіз, проте вже в присутності працівників поліції. ОСОБА_1 вказав, що він щойно здав аналіз і найближчим часом не зможе це зробити через відсутність фізіологічної потреби. В цей час, на переконання адвоката Шень К.Ф., патрульні намагалися в провокативній формі схилити ОСОБА_1 до відмови від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння. Будь-які пояснення працівниками поліції не були взяті до уваги та відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, адвокат Шень К.Ф. вказує, що ознаки наркотичного сп`яніння зазначені у протоколі серії ААБ №001308 не відповідають дійсності, є надуманими та не підтверджуються жодними доказами. З диску з відеозаписом події вбачається, що ОСОБА_1 спілкується з працівником поліції чітко та впевнено, в нього відсутнє тремтіння пальців рук, перевірка зіниць очей на вплив світла не проводилася, явно виражена блідість чи почервоніння обличчя відсутні. Також, з відеозаписів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не пропонували здійснити дослідження інших біологічних середовищ, окрім сечі. При цьому, на думку сторони захисту лікар ОСОБА_2 є необізнаною та некваліфікованою у проведенні процедури огляду на стан сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шень К.Ф. у судовому засіданні підтримала подане нею клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає за можливе проводити розгляд справи без участі її довірителя ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо він неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки, в справі приймає участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виходячи з того, що відповідно до ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона працює дитячим лікарем-анестезіологом у КНП «Олевська ЦЛ» ОМР та відповідно до наказу головного лікаря уповноважена на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. 11.08.2024 року ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції до приймального відділення КНП «Олевська ЦЛ» ОМР для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився проходити вказаний огляд шляхом здачі біоматеріалу (сечі). У супроводі працівників поліції ОСОБА_1 пішов до вбиральні та через деякий час приніс ємність (контейнер для біоматеріалів) з рідиною прозорого кольору, яка за її переконанням, не є сечею. Крім того, вказаної рідини було замало, тобто не вистачило б для проведення тесту на визначення вмісту наркотичних речовин. Лікар ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 про те, що надана ним на дослідження рідина за зовнішніми ознаками не є сечею, оскільки вона має нехарактерний для сечі колір, не має запаху та більше схожа на воду. Враховуючи наведене, а також зважаючи на неможливість проведення відповідного тесту через недостатність рідини, наданої ОСОБА_1 , останньому було запропоновано здати належний біоматеріал (сечу) у достатній для проходження огляду кількості. На вказану пропозицію лікаря ОСОБА_1 не відмовився, проте повідомив що йому необхідний час для виникнення фізіологічних потреб. ОСОБА_1 було надано питну воду та протягом двох годин працівники поліції та працівники лікарні перебували з ним поруч. Проте, у подальшому ОСОБА_1 почав сперечатися із поліцейськими та медичним персоналом, висловлюватися, що він вже нібито надав біоматеріал для проведення тесту, а відтак не зобов`язаний проходити огляд повторно. Таким чином, ОСОБА_1 не вжив жодних активних дій з метою здачі належного біоматеріалу (сечі) для проходження тесту на визначення вмісту наркотичних речовин, а сам лікар не зможе змусити обстежувану особу до проходження відповідного огляду. При цьому, лікар ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, метушливо, не чітко відповідав на запитання та у нього були розширені зіниці, що було помітно навіть без проведення спеціального огляду за допомогою світла ліхтарика. Крім того, ОСОБА_2 вказала про те, що лікар-нарколог демонстрував працівникам лікарні як проводити тест на стан наркотичного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що вона працює на посаді медичної сестри приймального відділення КНП «Олевська ЦЛ» ОМР. Стаж її роботи у лікарні становить двадцять п`ять років. 11.08.2024 року вона перебувала на чергуванні разом з дитячим лікарем-анестезіологом ОСОБА_2 . Близько 03 год. 40 хв. працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до приймального відділення з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився на проходження відповідного тесту на визначення вмісту наркотичних речовин та у супроводі працівників поліції пішов до вбиральні з метою здачі біоматеріалу (сечі) для проведення огляду. Повернувшись ОСОБА_1 передав ємність (контейнер для біоматеріалів) з рідиною працівникам лікарні. Візуально вказана рідина не була подібна до сечі, оскільки мала нехарактерний для сечі прозорий колір. Крім того, її було мало (можливо близько 1 мл.) та не вистачило б для проведення відповідного тесту. Зважаючи на викладене, лікар повідомила ОСОБА_1 про те, що наданий ним біоматеріал не є сечею та про неможливість проведення тесту через недостатність наданої ним рідини. У зв`язку з наведеним останньому запропоновано здати належний біоматеріал (сечу) у достатній для проходження огляду кількості. ОСОБА_1 спочатку почав ухилятися від проходження огляду, постійно стверджуючи працівникам лікарні, що він згоден пройти тест на визначення вмісту наркотичних речовин, шляхом здачі сечі, проте йому необхідний час. Проте, в подальшому ОСОБА_1 стверджував, що він вже надав рідину для проходження тесту, а відтак не зобов`язаний надавати її повторно. При цьому, ОСОБА_1 поводив себе збуджено, для того щоб відповісти на деякі запитання лікарів йому необхідний був час.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №001308 від 11.08.2024 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені уповноваженою службовою особою Національної поліції у ОСОБА_1 та з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Олевська ЦЛ» ОМР від 11.08.2024 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- дисками з відеозаписом події.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 16 зазначеного Закону водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

П. 2 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок № 1103) передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пунктів 6, 7 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

П. 8 Порядку № 1103 передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диски з відеозаписом події, які долучені працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів вбачається, що 11.08.2024 року працівниками поліції було зупинено автомобіль SCODA OKTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 причину його зупинки, а саме: порушення комендантської години. У подальшому, у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, працівниками поліції запропоновано останньому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. На вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився, а відтак працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до приймального відділення КНП «Олевська ЦЛ» ОМР. Перебуваючи у лікарні ОСОБА_1 погодився на проходження відповідного тесту на визначення вмісту наркотичних речовин шляхом здачі біоматеріалу (сечі) та з цією метою, у супроводі працівників поліції, останній пішов до вбиральні. Повернувшись ОСОБА_1 передав ємність (контейнер для біоматеріалів) з рідиною медичному персоналу. Проте, лікар ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що надана ним рідина не є сечею, оскільки має нехарактерний для сечі колір, не має запаху та її не вистачить для проведення тесту на визначення вмісту наркотичних речовин. У зв`язку з наведеним лікар ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 надати їй належний біоматеріал (сечу) та у достатній для проведення огляду кількості. На вказану пропозицію ОСОБА_1 спочатку погодився, проте у подальшому почав стверджувати, що він вже надав необхідний біоматеріал, а відтак не зобов`язаний здавати його повторно. При цьому, з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які були у нього виявлені, а також порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Слід також зазначити, що ОСОБА_1 не повідомляв лікарю про бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння шляхом здачі інших зразків біологічного середовища, крім сечі (слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук тощо). Проте, протягом двох годин необхідне біологічне середовище так і не було здано, що було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до вимог законодавства з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Враховуючи вищенаведене, а також те, що лікарем ОСОБА_2 , яка відповідно до наказу КНП «Олевська ЦЛ» ОМР має право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, у чіткій та однозначній формі неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 здати належний біоматеріал (сечу) для проведення тесту на визначення вмісту наркотичних речовин, що в повній мірі відповідає вимогам Інструкції №1452/73, наведену поведінку ОСОБА_1 суд розцінює, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи наведене, оглянутий відеозапис суд вважає належним доказом, який прямо підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, оскільки з такого чітко вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вищевикладене свідчить про те, що складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

Твердження адвоката Шень К.Ф. про те, що ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі серії ААБ №001308 від 11.08.2024 року є надуманими та не підтверджуються жодними доказами не беруться судом до уваги, оскільки із наданих суду дисків з відеозаписом події вбачається, що працівники поліції повідомляли ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та інспектор поліції проводив зовнішній огляд ОСОБА_1 за допомогою світла ліхтарика. Також, у судовому засіданні лікар ОСОБА_2 та медична сестра ОСОБА_3 повідомляли суд про те, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які помітні навіть без проведення додаткового медичного обстеження.

При цьому, слід зазначити, що вказані ознаки відображені та зафіксовані у протоколі як суб`єктивне сприйняття поліцейським стану водія, а встановити стан наявності або відсутності наркотичного сп`яніння за такими ознаками можливо лише в медичному закладі.

Саме відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення наркотичного сп`яніння на підставі п 2.5 Правил дорожнього руху стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилань адвоката Шень К.Ф. на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння слід зазначити наступне.

Так, за своїм правовим змістом, згода водія транспортного засобу пройти відповідний огляд на стан сп`яніння полягає в тому, що водій погоджується виконувати та виконує всі законні вимоги лікаря, який проводить такий огляд та які спрямовані на отримання об`єктивного висновку щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Відмова водія виконувати вимоги лікаря, намагання самостійно контролювати порядок проведення огляду на стан сп`яніння та керувати лікарем і давати йому вказівки щодо визначення певних методів проведення обстеження, безпідставна відмова від здачі біологічних зразків та інші дії, які спрямовані на ускладнення виконання лікарем своїх обов`язків щодо огляду на стан сп`яніння свідчать про те, що водій транспортного засобу фактично відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння і не бажає проходити такий огляд добровільно.

На думку суду, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння обґрунтована неможливістю з фізіологічних причин здати біологічні зразки (сечу) носить надуманий та безпідставний характер. Так, відбір сечі на аналіз не складає особливих труднощів, оскільки стосується звичайних природних потреб будь-якої людини та визнається найбільш доступним та ефективним методом для подальшого проведення лабораторних досліджень щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд приймає до уваги, що питання про необхідність та можливість отримання біологічних зразків вирішується лікарем медичного закладу з врахуванням особливостей фізіологічного стану водія транспортного засобу.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а виконати вимоги поліцейського, які спрямовані на забезпечення проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі

При цьому, факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказана правова позиція міститься в постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 17.10.2024 року по справі №352/1614/24.

З досліджених судом відеозаписів вбачається, що після того, як лікар повідомила ОСОБА_1 про необхідність здачі останнім належного біоматеріалу (сечі) у достатній кількості для проведення тесту, ОСОБА_1 не вчинив жодної активної дії з метою належного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, ні працівники поліції, ні медичні працівники не можуть змусити особу до проходження відповідного огляду

Таким чином, доводи адвоката Шень К.Ф. з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, яким суд дав належну оцінку у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Необхідно також зауважити, що суд в межах даної справи позбавлений можливості надавати будь-яку оцінку кваліфікації, компетенції й фаховій відповідності працівникам закладу охорони здоров`я вимогам професійних стандартів, оскільки відповідність таким вимогам засвідчують певні документи (диплом державного зразка про медичну освіту; сертифікат лікаря-спеціаліста, виданий вищим медичним навчальним закладом, закладом післядипломної освіти III-IV рівнів акредитації; посвідчення про присвоєння (підтвердження) відповідної кваліфікаційної категорії за спеціальністю тощо), а рішення про надання права на професійну діяльність в Україні таким особам ухвалює МОЗ. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 або ж його представником оскаржувалися дії працівників закладу охорони здоров`я.

Суддя також зазначає, що конкретну методику дослідження на стан наркотичного сп`яніння обирає лікар, який володіє спеціальними знаннями у цій галузі. Доказів того, що дії лікаря, який наполягав на здачі саме сечі, не відповідали встановленим медичним протоколам, матеріали справи не містять.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення враховується характер та обставини адміністративного правопорушення, його наслідки, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, тому суд вважає за необхідне визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрати йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар