Справа № 643/3313/24
Провадження № 3/643/1669/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скотаря А.Ю., за участі секретаря судового засідання Ширіної Я.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова 05.04.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 643747 від 31.03.2024, згідно якого ОСОБА_1 31.03.2024 о 14:03 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_2 в районі будинку № 6 по вулиці Ньютона у м. Харкові з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідість шкіряного покрову, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд в медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», розташованому за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18-А, але згідно висновку лікаря № 907 від 31.03.2024 на протязі трьох годин не зміг здати біологічну речовину (сечу), чим порушив п. 2.5 ПДР України, через що дії останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В суді ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити провадження у справі. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначив, що правил дорожнього руху не порушував і матеріали справи не містять доказів їх порушення, отже підстав для законної зупинки його транспортного засобу у працівників поліції не було. Він погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, проте по приїзду до медичного закладу не зміг здати біологічні зразки (сечу). Через це він запропонував здати кров для дослідження, проте працівники патрульної поліції, пославшись на вимогу лікаря про здачу саме сечі, не забезпечили відібрання іншого біологічного матеріалу. Жодного разу він не висловлював відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проаналізувавши у сукупності всі долучені до справи докази, суд встановив таке: відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

31.03.2024 працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, через порушення водієм п. 2.5. Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Пункт 2.5. ПДР передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_2 , в районі будинку № 6 по вулиці Ньютона у м. Харкові з явними ознаками наркотичного сп`яніння (блідість шкіряного покрову, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Відповідно до п. 2, 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС .

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 5 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Як зазначено в п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, відповідно до п. 10 Порядку, проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Згідно з п. 13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Аналіз норм Порядку дає підстави для висновку, що підтвердженням стану наркотичного сп`яніння водія є відомості, які зазначаються в акті огляду (в разі проведення огляду поліцейським) чи у лікарському висновку (в разі проведення огляду у медичному закладі), разом з тим матеріали адміністративної справи не містять ні акту, ні висновку, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд в медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», розташованому за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, буд. 18-А, проте згідно висновку лікаря № 907 від 31.03.2024 на протязі трьох годин не зміг здати біологічну речовину (сечу). Жодного висновку про те, що ОСОБА_1 тим самим відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, чим вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не містить, тоді як ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить такої кваліфікуючої ознаки, як неможливість забезпечити здачу біологічної речовини.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративно-карне діяння, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, як зазначено вище, відсутні будь-які докази (акт, висновок) перебування ОСОБА_1 під час зупинки у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, загальний аналіз досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення дає підстави вважати, що, не дивлячись на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відповідного посилання, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На підтвердження факту скоєння даного адміністративного правопорушення до матеріалів адміністративної справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 643747 від 31.03.2024, ДВД-диски з відеозаписом обставин адміністративного правопорушення з бодікамер працівників поліції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 907 від 31.03.2024, рапорт співробітника патрульної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, крім зазначених вище, вбачається ряд порушень діючого законодавства працівниками патрульної поліції, які не дозволяють суду визнати надані останніми докази допустимими та достатніми, так як вони не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» і не є такими, що свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження даної позиції слід зазначити наступне: відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон) у складі поліції функціонує патрульна поліція.

Поліція, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції… .

Статтею 35 Закону передбачені випадки, за яких поліцейський може (частина 1) та зобов`язаний (частина 2) зупиняти транспортні засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частина 3 ст. 35 Закону передбачає, що п оліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Наявний у справі відеоматеріал дає підстави стверджувати, що зупинка автомобіля ОСОБА_1 відбулась за відсутності будь-яких передбачених законом підстав, за яких працівник поліції може чи зобов`язаний зупинити транспортний засіб. Після зупинки відеозапис закінчується, інші відеозаписи здійснені під час перебування патрульних поліцейських разом із ОСОБА_1 у медичному закладі охорони здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, яке відповідно до ст. 35 Закону давало б право зупинити транспортний засіб ОСОБА_1 , не тільки не доведено працівниками поліції, але й не зафіксовано останніми, отже суд змушений констатувати, що зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 відбулось всупереч закону.

Вказані обставини, крім іншого, свідчать про порушення працівниками поліції як вимог зазначеного вище Порядку, так і вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 2 розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пунктах 3 та 4 розділу І Інструкції перелічені ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Матеріали адміністративної справи, в тому числі відеоматеріал, не містять жодних відомостей про те, які підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, були у працівників поліції; у якій спосіб у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, хто та коли їх виявив.

За вказаних обставин дії поліцейських та здобуті у справі докази, зокрема процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та отриманий за її результатами висновок, не можна вважати правомірними за принципом «плодів отруйного дерева», так як є достатні підстави вважати, що відповідні докази не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом, а в даному випадку в наслідок незаконного зупинення транспортного засобу, не проведення процедури візуального виявлення ознак наркотичного сп`яніння як підстави вважати, що водій перебуває у такому стані.

Також суд має констатувати, що саме працівниками поліції не забезпечено проходження водієм належного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, за приписами п. 4 розділу III Інструкції метою огляду у закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища, згідно з п. 13 розділу ІІІ Інструкції, може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, при неможливості отримання біологічного матеріалу, такого як сеча, у ОСОБА_1 потрібно було відібрати зразки крові, що пропонував останній, проте працівниками медичного закладу зроблено не було, а працівниками поліції, відповідно, не забезпечено, наслідком чого стало складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, начебто через відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами. Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення зібрані з чисельними порушеннями діючих норм законодавства, не містять належних, допустимих та достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251-252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 643747 від 31.03.2024) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду, через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя А.Ю. Скотар