Дата документу Справа № 317/928/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/468/24Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Єдиний унікальний №317/928/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Гавенка Олега Богдановича на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 07.02.2024 року о 09 год. 45 хв. по трасі Н-08 475 км у Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Гавенко О.Б. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та прийнята без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Розгляд справи про адміністративне порушення відбувся без участі ОСОБА_1 , таким чином його було позбавлено права на ефективний засіб правового захисту та права особисто брати участь у судовому засіданні,

Апелянт посилається на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що зумовило отримання помилкового та необ`єктивного результату тестування. ОСОБА_1 двічі продув у спеціальний технічний засіб із застосуванням одного і того ж мундштука, який був у використанні водія.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисник Гавенко О.Б. не з`явились. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги їх було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber».

До початку апеляційного розгляду від захисника Гавенка О.Б. надійшла заява про відкладення судового засідання, яка мотивована тим, що він та ОСОБА_1 не зможуть прибути до суду особисто або прийняти участь в режимі відеоконференції у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та стабілізаційними відключеннями електроенергії.

Проте, захисник не надав до суду доказів того, що дані обставини якимось чином унеможливили прибуття до судового засідання. Апеляційний суд зауважує, що після введення в Україні воєнного стану здійснення правосуддя Запорізьким апеляційним судом не припинялось. Станом на дату апеляційного перегляду оскаржуваної постанови воєнний стан в Україні не скасовано.

На переконання апеляційного суду, викладені обставини не свідчать про поважність причин неявки сторони захисту в судове засідання.

Крім того, жодних клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в рамках даного провадження до суду не надходило. А отже, відомості щодо технічної можливості/неможливості дистанційної участі також не свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_1 і його захисника.

Отже, враховуючи положення ч.6 ст.294 КУпАП, обґрунтовану вище відсутність поважних причин неявки ОСОБА_1 і його захисника Гавенка О.Б. до суду, наявність відомостей про своєчасне та належне повідомлення вказаних осіб, їх неявка до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження ОСОБА_1 дійсно не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.

В подальшому особою, яка притягається до адміністративного правопорушення, через захисника було реалізовано право на апеляційне оскарження судового рішення.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був обмежений у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутнім в апеляційному суді, заявляти клопотання, надавати суду свої та докази.

Проте ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, зазначеними вище правами не скористався, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надано. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось.

Тому передбачені ст.268 КУпАП права особи, на переконання апеляційного суду, не порушено.

Крім того, чинним законодавством не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №409481 від 07.02.2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager», в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 0,48 ‰ алкоголю, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його особистий підпис у графі «з результатами згоден»;

- роздруківкою результатів приладу «Alcotest Drager 6820», серійний номер НОМЕР_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 0,48 ‰, підпис особи, що тестують, наявний;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Заперечення апелянта щодо порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу повністю спростовуються змістом наявного в матеріалах справи відеозапису.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовано всі етапи процедури проходження водієм вказаного огляду на стан сп`яніння.

З дослідженого відеозапису вбачається, що перед проведенням огляду ОСОБА_1 самостійно обирає 1 новий запакований мундштук серед інших, та чітко відображено, що упакування відкриває саме ОСОБА_1 (нагрудний відеореєстратор №471547 часове позначення 07/02/2024 09:18:31), а не поліцейський, як про це зазначав захисник в апеляційній скарзі. Крім того, всупереч протилежним аргументам захисника, водій одноразово продував у спеціальний технічний засіб «Alcotest Drager» (нагрудний відеореєстратор №471547 часове позначення 07/02/2024 09:19:23), після чого отримано позитивний результат тестування 0,48 ‰ алкоголю, із яким ОСОБА_1 погодився.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

У зв`язку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинене ним порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар