Номер провадження 3/754/5780/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2024 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Скляренко У.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 об 11 год. 35 хв за адресою м. Київ, вул. Миропільська, 2 (ринок Юність) ОСОБА_1 , не виконувала законну вимогу про припиненя правопорушення, а саме дрібного хуліганства в формі нецензурної лайки, а також шарпала працівників поліції за формений одяг, не даючи присісти в службове авто, поводила себе зухвало, нахабно та агресивно.

Крім того, 16.10.2024 об 11 год. 25 хв. за адресою м. Київ, вул. Миропільська, 2 (ринок Юність) ОСОБА_1 , виражалась нецензурною лайкою в сторону перехожих, охоронців ринку «Юність» та в сторону працівників поліції, внаслідок чого порушувала громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 185, 173 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлена, що розгляд справи відбуватиметься в Деснянському районному суді міста Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленою про розгляд справи за допомогою направленням виклику до суду не з`явилась та провадженням щодо неї не цікавилась.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ГП № 131598, ГП № 131597, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1, 4); протоколі АЗ № 024480 про адміністративне затримання ОСОБА_1 (а.с.6), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається як ОСОБА_1 виражається нецензурною лайкою в сторону громадян та поліцейськийх, шарпає їх за формений одяг та чинить описані в протоколі дії, при цьому не реагує на зауваження працівників поліції припинити такі дії (а.с.8).

Враховуючи викладене суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 , що вона раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, не працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає правильним призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.173, 185, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривні.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя У.В.Скляренко