ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 Справа №607/13077/24 Провадження №3/607/5790/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 05 червня 2024 року о 22 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул..15-квітня, 1А керував транспортним засобом марки «Mazda 6» р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» ARBF 0443, повірка дійсна до 12.12.2024, а також в КНП «Тернопільський обласний центр соціально-небезпечних захворювань» відмовився, (відмова №85 від 05.06.2024), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Созанська М.І. в судовому засіданні вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Так, згідно поданого клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про закриття провадження у справі, на його думку, матеріали даної адміністративної справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 не вчинив жодного правопорушення ПДР чи в сфері безпеки дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_2 під час зустрічі із ним на АЗС «Окко» біля автомобіля, який належав його товаришу. Крім цього, вважає, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Також, ОСОБА_2 під час доставлення його на освідування в медичний заклад неодноразово просив викликати адвоката та стверджував, що готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності адвоката. Відтак, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також вважає, що наданий працівниками поліції відеозапис під назвою «Video_2024-06-11_17-23-05.mp4» містить зображення комп`ютерного монітора та не містить ні моделі, ні реєстраційного номера засобу його фіксації. Крім цього, зазначив, що рапорт працівника поліції, який є у матеріалах справи не можна вважати належним та допустимим доказом винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явися, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи.

Суд оцінивши та дослідивши докази наявні в матеріалах справи, вважає, що винуватість ОСОБА_2 доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №079800 від 05.06.2024; письмовими показаннями свідка ОСОБА_3 ; даними із нагрудних камер працівників поліції №474369, 764500, 472404, 475728 про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, даними із камер відеоспостережень із АЗС «Окко», направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 05.06.2024, даними, які містяться у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №530748 від 05.06.2024.

Так, із даних нагрудних камер працівників поліції №№474369, 764500, 472404, 475728, камер відеоспостережень із АЗС «Окко», які суд вважає належними та допустимими доказами та які повно та всебічно були досліджені у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_2 05 червня 2024 року о 22 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул..15-квітня, 1А в`їхав на територію заправки «АЗС «Окко» транспортним засобом марки «Mazda 6» р.н.з. НОМЕР_1 , вийшовши із місця водія, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушена координація рухів. В подальшому, у зв`язку із виявленням у ОСОБА_2 працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, водій відмовився та зажадав пройти такий огляд в медичному закладі. Проте, як свідчать наведені дані відеофіксації, будучи доставленим в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» з метою проходження такого огляду, ОСОБА_2 в присутності працівника поліції походити його відмовився.

Крім цього, суд зазначає що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №530748 від 05.06.2024, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Як слідує із означеної постанови, 05.06.2024 о 22 год.15 хв. в м.Тернополі по вул..15 квітня 1А ОСОБА_2 здійснював рух на транспортному засобі «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги пункту 2.1 (а, б, ґ) ПДР України.

В силу вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 67, 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 9901/159/19 водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Визнаючи винуватим ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення, суд не вбачає підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, відтак клопотання сторони захисту з цих підстав не підлягає до задоволення. Так, відповідно до вимог ч.4 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За пунктом 1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов`язок водія транспортного засобу на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, вважаю, що у ОСОБА_2 , який був водієм транспортного засобу марки «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку із наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому, суд не бере до уваги обставини зазначені захисником ОСОБА_2 про те, що останній не керував 05 червня 2024 року о 22 год. 15 хв. в м.Тернополі по вул..15-квітня, 1А транспортним засобом марки «Mazda 6» р.н.з. НОМЕР_1 , оскільки такі твердження спростовуються наведеними вище даними відеофіксації, які суд вважає належними та допустимими доказами, а також даними, які містяться у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №530748 від 05.06.2024. Крім цього, суд не бере до уваги твердження захисника про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі твердження спростовано зазначеними вище даними із нагрудних камер працівників поліції. Крім цього, суд вважає, що працівниками поліції не допущено порушення вимог положень ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, відтак твердження сторони захисту з цього приводу також відкидає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, відмовити.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплаченийОСОБА_2 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення зОСОБА_2 стягується подвійний штраф в розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) в дохід держави.

Стягнути ізОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан