Єдиний унікальний номер: 379/677/24
Провадження № 3/379/342/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Музиченко О.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 20.06.2024 з відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 09769, складеного 31.05.2024 ПОГ СВГ ВП №2 Білоцерківського РУП майором поліції Стариковим С.В., 06.05.2024 близько 05 год. 15 хв. гр. ОСОБА_2 за спільним місцем проживання у відношенні співмешканця гр. ОСОБА_3 вчинила сварку, виражалась в його адресу нецензурною лайкою, принижувала його людську гідність, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та пояснила, що прокинулася вночі до дитини, почула шум в сусідній кімнаті, де після розпивання алкогольних напоїв перебував її співмешканець ОСОБА_3 , пішла до співмешканця і поросила його поводитись тихіше, оскільки їхній син не може заснути. ОСОБА_3 на той час ще не витверезів і почав поводитись агресивно, кричав, ображав її нецензурною лайкою, заштовхав у кімнату до дитини, внаслідок чого син злякався і почав плакати. У відповідь на це, захищаючись, вона почала виганяти співмешканця з кімнати і поводилась при цьому емоційно. Однак, жодного домашнього насильства щодо співмешканця вона не чинила.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суддя констатує недоведеність як самої події вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_3 , так і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_2 ..

Установлено, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 097693 від 31.05.2024 відносно ОСОБА_2 обставини не підтверджені належними доказами.

Так, матеріали справи містять пояснення учасників події ОСОБА_2 від 06.05.2024 і 31.05.2024 та ОСОБА_3 від 31.05.2024, копію рапорту інспектора СРПП ВП № 2 (м. Тараща) Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Казміренка Р.л. від 06.05.2024 та форму оцінки ризиків від 31.05.2024.

При цьому, у рапорті від 06.05.2024, який додано до матеріалів справи, зазначено, що ОСОБА_2 є заявницею, яка викликала поліцію з приводу того, що за місцем спільного проживання співмешканець вчиняє домашнє насильство. Виїздом ГРПП було встановлено, що заявниця звернулась до поліції, як її співмешканець ОСОБА_3 05.05.2024 вживав алкогольні напої та в них відбулася сварка та 06.05.2024 коли заявниця прокинулася вирішила повідомити до поліції. По приїзду на місце її співмешканця за місцем проживання не було, заявниця повідомила, що він зібрався, вийшов з будинку близько 06:00 год та пішов у невідомому напрямку та на даний час місце його перебування заявниці не відомо (а.с.2).

Із письмових пояснень ОСОБА_3 від 31.05.2024 вбачається, що він, під вечір 05.05.2024 пив пиво зі знайомими та коли повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння близько 21:00 год його співмешканка ОСОБА_2 стала йому висловлювати своє незадоволення. У відповідь на це він не стримався та вчинив сварку по відношенню до неї в ході чого висловлювався нецензурною лайкою, всіляко ображав її та принижував. 06.05.2024 близько 05:15 год його співмешканка ОСОБА_2 почала сваритися до нього, на що він грубо відповів їй та пішов з дому (а.с.7).

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 31.05.2024 вбачається, що вона мешкає спільно з ОСОБА_3 , який під вечір 05.05.2024 вживав алкогольні напої. Вона зробила йому зауваження, але він відреагував неадекватно та вчинив сварку, виражався нецензурною лайкою на її адресу, принижував її та погрожував фізичною розправою. Злякавшись остання зачинилася в хаті та він став стукати по вікнах. Коли ОСОБА_4 заспокоївся то матір впустила його до хати. Вранці, 06.05.2024 близько 05:15 год, ОСОБА_3 прокинувся та вона зробила йому зауваження, але він відреагував так само, як 05.05.2024 та вчинив аналогічні дії, на що у відповідь вона також почала кричати на нього.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є жертвою домашнього насильства, яке чинилось щодо неї ОСОБА_3 .. Ті її дії, що описані в протоколі: «виражалась в його сторону нецензурною лайкою, принижувала його людську гідність» - є реакцією жертви на дії кривдника і не можуть утворювати об`єктивної сторони інкримінованого їй правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

З наведеного суд висновує про відсутність доказів вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_3 та даних, які би «поза розумним сумнівом» підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні такого насильства в сім`ї, а відповідно, вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38, 247, 266, 268, 276-285 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО