Справа № 350/1089/24
Провадження № 33/4808/908/24
Категорія ст.41 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сокирко Л. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Комарницького Е.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 03.09.2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Рожнятівського районного суду від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Із постанови суду першої інстанції, слідує, що ОСОБА_1 будучи селищним головою Брошнів-Осадської селищної ради, допустив порушення вимог законодавства про працю, за що встановлена відповідальність згідно частини першої ст.41 КУпАП. Зокрема, в порушення вимог частини четвертої ст. 24 Кодексу законів про працю України ОСОБА_2 не допущено до роботи після укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця. Так, згідно з розпорядженням селищного голови Брошнів-Осадської селищної ради від 02 лютого 2024 року №22-к/тр ОСОБА_2 поновлено з 16 лютого2021 року на посаді заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №300/830/21, однак фактично до виконання обов`язків її не допущено.

В порушення вимог частини першої статті 7 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" в Брошнів-Осадській селищній раді не забезпечено ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи.

В поданій апеляційній скарзі захисник Комарницький Е.Г. вважає, постанову суду першої інстанції від 03.09.2024 року незаконною, оскільки суд першої інстанції за відсутності обставин зазначених ст.280 КУпАП та з недотриманням вимог зазначених ст.245 КУпАП. Рішення суду є необґрунтоване, винесене передчасно, без дослідження усіх обставин справи та без посилань на належні та допустимі докази.

Просить постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання призначене на 15.11.2024 року ОСОБА_1 та його захисник Комарницький Е.Г. в черговий раз не з`явились.

Однак захисник в третє заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа протии Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Виходячи з вище викладеного, суддя приходить до висновку про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника Комарницького Е.Г.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто 03.09.2024 року без участі ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного слід зробити висновок, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 7, 283 КУпАП постанова суду в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП є передчасним, й необґрунтованим.

Апеляційні доводи апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не позбавлені правових підстав.

Постанова суду не може залишатися в силі у зв`язку з відсутністю переконливих мотивів про спростування заперечень своєї вини ОСОБА_1 . Суд при цьому обмежився загальними посиланнями на документи справи, однак не розкрив їх доказового змісту, не вказав, що вони підтверджують чи спростовують, що ставить під сумнів його остаточний висновок про доведеність вини правопорушника.

За таких обставин та процесуальних порушень апеляційний суд вважає, що постанова суду підлягає скасуванню.

За наявних сумнівів при обґрунтуванні висновку суду про винуватість ОСОБА_1 її слід було б направити на новий судовий розгляд. Однак, ст. 294 КУпАП не передбачає такого права апеляційного суду.

Судове провадження у цій справі ще не завершено, постанова суду першої інстанції не вступила в силу, тому апеляційний суд бере до уваги те, що в ній на цей час закінчився встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності, що є правовою підставою для скасування постанови суду і закриття справи на цій підставі.

Неможливо проводити судовий розгляд після закінчення строку давності у цій справі, що буде порушенням вимог ст. 247 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення чи перевірки обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з положеннями ст. 284 КУпАП про те, що судовим рішенням, що підтверджує вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, лише якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності, що у цій справі є наявним станом на нинішній день.

Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності або її відсутність не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП. Із змісту цієї норми прямо слідує, що законодавцем встановлено чіткий і достатній строк (3 місяці), протягом якого можна доводити чи спростовувати вину правопорушника, однак після його закінчення цього робити вже не можна, тому що не дозволяє закон.

Враховуючи, що у цій справі на час ухвалення нині постанови апеляційним судом пройшло більше 3 місяців, то справа щодо ОСОБА_1 має бути закрита без продовження провадження, без дослідження й перевірки доказів і встановлення чи заперечення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Така позиція судді апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності. Закінчення строку давності у цій справі є процесуальною перешкодою для апеляційного суду будь-яким чином продовжувати у ній провадження, вона підлягала закриттю.

Таким чином постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню із закриттям справи щодо ОСОБА_1 за строком давності без підтвердження його вини і без його виправдання.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Комарницького Е.Г. задовольнити частково.

Постанову Рожнятівського районного суду від 03.09.2024 року щодо ОСОБА_1 за ст.41 ч.1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення на нього адміністративного стягнення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз