ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4578/24 Головуючий в 1 інст. Сапунцов В.Д.
Провадження №33/807/763/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, військове звання: штаб сержант, посада: начальник складу в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 30 липня 2024 року о 18 год. 15 хв. в м. Запоріжжі по вул. Скворцова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Subaru Forester державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в закладі охорони здоров`я у лікаря - нарколога відмовився. На місці зупинки транспортного засобу від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова ухвалена з порушеннями норм процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що на відеозаписах, які містяться в справі, відсутні відомості, що примірники направлення до медичного закладу, акту огляду на стан сп`яніння та протоколу пропонувались йому для отримання. Вважає, що його попередня відмова, ще не є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки лише підтвердження відеозаписами або показами свідків факту вручення письмового направлення на медичний огляд та пов`язана з цим відмова водія від проходження такого огляду, є підставою задля складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що в порушення вимог Інструкції, відеозаписи додані до протоколу є фрагментарними. Відтак, згідно ст. 266 КУпАП огляд особи на стан на сп`яніння, проведений з порушенням вимог вказаної статті, вважається недійсним.

Звертає увагу суду на те, що його не відсторонювали від керування транспортним засобом, а автівку не було заблоковано або евакуйовано. Отже працівник поліції дозволив йому продовжувати рух, що він і зробив. Таким чином вважає, що його відмова не є безумовною та такою, що тягне за собою відповідальність в інкримінованому йому правопорушенні.

Стверджує, що протокол ґрунтується лише на вищевказаних відеоматеріалах, а отже також не відповідає положенням ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП. При цьому, протокол сам по собі не може біти визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особу, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Зазначає, оскільки при складанні протоколу не був дотриманий порядок фіксації його відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, тобто підстави та процедури складання протоколу, через що істотно порушенні його законні права та інтереси, вказаний доказ необхідно вважати недопустимим.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що з матеріалами справи та відеозаписом події ознайомився 29 серпня 2024 року, отже вважає, що строк ним пропущений з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2024 року, постанову суду скасувати. Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Так, матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , викладених ним у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2024 року.

Суддя апеляційного суду враховуючи вказане, дійшов до висновку, що апелянт за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що він супроводжував колону, яка йшла позаду нього, а тому не мав можливості пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція ОСОБА_1 щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 885683 від 30 липня 2024 р. підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2024 р., в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с. 5);

- відеозаписом події (а.с. 8).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР України на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зробленого під час виконання ним службових обов`язків на блокпості, зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинка під керування ОСОБА_1 . Перевірка документів ОСОБА_1 , в ході якої у поліцейського виникли підстави вважати, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія на стан сп`яніння, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлені та оголошенні ознаки наркотичного сп`яніння. Далі, зафіксована пропозиція працівником поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду, із посиланням на те, що позаду нього йде колона та на те, що йому необхідно здійснювати перевезення вантажу. Попередження працівником поліції ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, складання та підписання протоколу.

Слід зазначити, що з урахуванням тривалого часу с моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та закінчення процедури складання протоколу, жодних транспортних засобів у складі колони та перевезення вантажу, про які зазначав ОСОБА_1 відеозаписом події не зафіксовано.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

На доводи апеляційної скарги щодо невручення ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, слід зазначити, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги щодо не вручення працівниками поліції ОСОБА_1 копії акту огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не спростовують факту вчинення ним правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію його дій.

Посилання апелянта на не вручення йому копії протоколу є необґрунтованим з огляду на те, що останній його копію отримав, засвідчивши вказану дію власним підписом в протоколі.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем, а транспортний засіб не було заблоковано або евакуйовано не впливають на висновки місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане твердження не може слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, яке є законним та справедливим. При цьому, відеозаписом події зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції, що транспортний засіб зараз приїдуть заберуть.

Твердження апелянта, що відеозаписи події, які долучені до протоколу є фрагментарними, на переконання судді апеляційного суду є безпідставними, оскільки наявними у справі відеозаписами безперервно зафіксовано всі обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , а саме: рух автомобіля, його зупинку, візуальний огляд водія поліцейським, встановлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція водію пройти медичний огляд, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога.

Посилання апелянта на те, що протокол складений з порушеннями вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП не знайшло свого підтвердження. Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписи особи, яка склала протокол так і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/4578/24