Справа №204/6110/24
Провадження №3/204/2290/24
ПОСТАНОВА

іменем України

20 листопада 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05 червня 2024 року о 08 год. 05 хв. в м. Дніпро по вул. Татарська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Smart Fortwo Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Подолянська не надав переваги в русі автомобілю Kia Pregio, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив провадження по адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Чіп Я.М. до початку судового засідання надав суду заперечення, у якому просив провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Вказує, що зі схеми місця ДТП, яка була складена працівниками поліції, вбачається, що зіткнення транспортних засобів мало місце за межами перехрестя вулиць Татарської та Подолянської на паркувальному майданчику на відстані 4 метри від границі перехрестя, що позначені пунктирною лінією. Напрям руху водія ОСОБА_1 також підтверджує той факт, що вказаний водій не виїхав на перехрестя із вулицею Подолянською, а повернув перед нею направо та рухався їй паралельно вздовж паркувального майданчика. Отже, зіткнення двох транспортних засобів мало місце за межами перехрестя, а тому дії водіїв не могли та не регламентувались п.16.11 ПДР України.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні просив притягти ОСОБА_1 до відповідальності.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Диспозиція зазначеного адміністративного правопорушення є бланкетною посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення. Працівниками патрульної поліції встановлене порушення ОСОБА_1 п.п. 16.11. Правил дорожнього руху.

Пунктом 16.11. Правил дорожнього руху передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

У висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2303-24 від 29 жовтня 2024 року зазначено наступне:

«1. Варіант №1. Зіткнення відбулось в межах перехрестя проїзних частин вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту на перехресті, а автомобіль «Smart Fortwo Coupe» здійснював виїзд на перехрестя з прилеглої території).

В умовах даного варіанту дії водія автомобіля «Smart Fortwo Coupe» ОСОБА_1 регламентувались вимогами п.10.2 Правил дорожнього руху, у відповідності до яких, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, він повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по проїзній частині, на яку він виїжджав.

Варіант №2. Зіткнення відбулось в межах прилеглої території між проїзними частинами вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Подолянська на прилеглу територію, по якій здійснював рух автомобіль «Smart Fortwo Coupe»).

За умов, якщо місце зіткнення відбулось в межах прилеглої території, то водій автомобіля «Kia Pregio», виїхавши в межі прилеглої території, повинен був дати дорогу водію автомобіля «Smart Fortwo Coupe», який, здійснюючи рух в межах даної прилеглої території, наближався з правого боку.

В умовах даного варіанту дії водія автомобіля «Smart Fortwo Coupe» ОСОБА_1 регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, у відповідності до яких, з моменту виникнення небезпеки для руху, він повинен був повинен був негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки.

2. Варіант №1. Зіткнення відбулось в межах перехрестя проїзних частин вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту на перехресті, а автомобіль «Smart Fortwo Coupe» здійснював виїзд на перехрестя з прилеглої території).

В умовах даного варіанта водій автомобіля «Smart Fortwo Coupe» ОСОБА_1 , дотримуючись вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти зіткнення «Kia Pregio».

Варіант №2. Зіткнення відбулось в межах прилеглої території між проїзними частинами вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Подолянська на прилеглу територію, по якій здійснював рух автомобіль «Smart Fortwo Coupe»).

В умовах даного варіанту вирішити дане питання не надалось можливим з причин, зазначених у дослідницькій частині даного висновку.

3. Варіант №1. Зіткнення відбулось в межах перехрестя проїзних частин вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту на перехресті, а автомобіль «Smart Fortwo Coupe» здійснював виїзд на перехрестя з прилеглої території).

В умовах даного варіанту, дії водія автомобіля Smart Fortwo Coupe» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.2 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з зіткненням з автомобілем «Kia Pregio».

Варіант №2. Зіткнення відбулось в межах прилеглої території між проїзними частинами вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Подолянська на прилеглу територію, по якій здійснював рух автомобіль «Smart Fortwo Coupe»).

В умовах даного варіанту вирішити дане питання не надалось можливим з причин, зазначених у дослідницькій частині даного висновку.

4. Варіант №1. Зіткнення відбулось в межах перехрестя проїзних частин вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту на перехресті, а автомобіль «Smart Fortwo Coupe» здійснював виїзд на перехрестя з прилеглої території).

В умовах даного варіанту, дії водія автомобіля Smart Fortwo Coupe» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.2 Правил дорожнього руху.

Варіант №2. Зіткнення відбулось в межах прилеглої території між проїзними частинами вул. Подолянська та вул. Козацька (автомобіль «Kia Pregio» здійснював маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Подолянська на прилеглу територію, по якій здійснював рух автомобіль «Smart Fortwo Coupe»).

В умовах даного варіанту вирішити дане питання не надалось можливим з причин, зазначених у дослідницькій частині даного висновку.»

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Отже, висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2303-24 спростовується висновок, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення, про порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України, оскільки з обох варіантів дослідження судовим експертом не було встановлено порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини Хдалі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно приписів ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, матеріали адміністративної справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: