Справа № 496/2706/24
Провадження № 3/496/1791/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши в залі суду міста Біляївка матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_2 »,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 577743 від 05.04.2024 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 05.04.2024 року о 09:05 годині в м. Біляївка, по вул. О. Головатого, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», тест 1167, результат тесту 0.91 %0, від подальшого проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Судом було встановлено, що в матеріалах справи наявний диск з відеозаписом, однак при дослідженні матеріалів справи у судовому засіданні 04.06.2024 року було встановлено відсутність будь-якого запису на доданому СД-диску.

05.06.2024 року Біляївським районним судом Одеської області було направлено лист до Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області про витребування відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 577743, складеного відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявне в справі відео не відтворюється.

05.06.2024 року на адресу суду від Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області надійшла відповідь на лист в якій зазначено, що надати відеозапис стосовно адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП не надається можливим у зв`язку з тим, що строк зберігання відеозапису згідно розділу 8 наказу № 1026 становить 30 діб.

У судовому засіданні захисник Чубаров С.В. надав заперечення, в якому він просить провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Заперечення обґрунтовує тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 57743 від 05.04.2024 року, цього ж дня о 09 годинні 05 хвилин в місті Біляївка по вул. Отамана Головатого (без зазначення адреси будинку), ОСОБА_1 керував автомобілем марки Opel Vektra д н з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився з застосуванням ДРАГЕР 6820 тест 1167 результат тесту 0.9% проміле від подальшого проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9А правил дорожнього руху. До вказаного вище протоколу додано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, акт огляду на стан сп`яніння, та диск з відеозаписом. Під час ознайомлення з матеріалами справи наданий працівниками поліції диск з відеозаписом не відтворювався. Щодо показів ОСОБА_1 зазначає про те, що враховуючи ранній час та необхідність вчасно прибути на роботу, ним прийнято рішення підписати усі документи та відправитися до місця своєї робити, аби уникнути зайвої тяганини. Поліцейські пояснювали що огляд потрібно проводити в місті Одеса. Щодо показів приладу ДРАГЕР 6820 вважає їх недопустими з огляду на порушення процедури проходження огляду. Факту освідування на стан сп`яніння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності немає, як і керування ОСОБА_1 транспортним засобом, висновок поліцейських про керування його підзахисним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах. В свою чергу доказів протилежного в матеріалах справи немає. Крім цього, у справі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Такі обставини повинні доводитися належними та допустимими доказами, а не лише протоколом. Отже, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах докази не містять прямих, безспірних, та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, які б могли бути використані судом для висновку про порушення ним вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріли справи суд дійшов до наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією статті 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за вказаною статтею настає за 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 Правил дорожнього руху).

Отже, за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге перебувати в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала транспортним засобом і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування автомобілем та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння може бути доведений: 1) показаннями свідків правопорушення, які підтвердять, що саме ця особа керувала транспортним засобом або відмовилася від проходження огляду, 2) фотознімками, 3)відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Докази по справі про адміністративне правопорушення, встановлені поясненнями свідка, підлягають всебічному, повному і об`єктивному дослідженню та оцінюються на рівні та у сукупності з іншими доказами по справі.

Свідком може бути як особа, яка безпосередньо була очевидцем вчинення адміністративного правопорушення, так і особа, про яку стало відомо вже під час підготовки справи до розгляду.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, передбачено, що при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами. Повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.

Положеннями п. 6 р. X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до протоколу, 05.04.2024 року о 09:05 годині в м. Біляївка, по вул. О. Головатого, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL VECTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», тест 1167, результат тесту 0.91 %0, від подальшого проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до протоколу додається диск з відеозаписом. Однак під час судового засідання судом було оглянуто доданий до протоколу диск та встановлено відсутність будь-якого запису на ньому.

Так на лист судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.06.2024 року щодо надання ОРУП №2 ГУНП в Одеській області відеозапису стосовно адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , яке мало місце 05.04.2024 року, диск з відеозаписом на адресу суду не надійшов, а лише отримано відповідь, що надати відеозапис стосовно адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП не надається можливим.

Однак, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та не встановлено факту його зупинки і перебування останнього за кермом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах провадження відсутні відповідні докази.

Проходження обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не зафіксований ані належним відеозаписом, ані в присутності двох свідків, висновок поліцейських про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п.1.10 ПДР, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, факт керування особою транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.

Разом з тим, й інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення місці і часі, матеріали справи не містять.

На думку суду, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства").

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим вважає за можливе застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 8, 9, 57 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 130, 247, 251, 252, 266, 284, 294 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Портна