ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1709/24

Провадження № 3/568/862/24

12 листопада 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №140676 від 01.10.2024 року, водій ОСОБА_1 01.10.2024 року о 16 год. 06 хв. на автодорозі Козин Нова Пляшева 6 км. керував транспортним засобом електроскутером «Fada», б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507», що підтверджується тестом №0089, результат огляду становить 0.51 % проміле, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь яких заяв або клопотань про відкладення судового розгляду чи про поважність причин неявки, від ОСОБА_1 не надходило.

Одночасно, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суб`єктом відповідальності за вказаною нормою є водії, які несуть відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та інші особи, які несуть відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Отже, суб`єктом вищевказаного правопорушення є особа, яка має статус водія транспортного засобу, тому для визначення такого статусу необхідно встановити, 1) чи є особа, яка керує транспортним засобом, саме водієм і 2) така особа керує транспортним засобом, керування яким дозволяється лише особі, яка має статус водія.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Визначення понять "водій", "транспортний засіб", "мопед", "мотоцикл" наведено в п.1.10 ПДР України, згідно яких водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб-це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які поділяються на механічні (транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна (трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, з яких двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт - це мопед, для керування яким необхідно отримати посвідчення водія категорії "А1", підлягає обов`язковій державній реєстрації (з отриманням номерного знаку), якщо вони використовуються на автомобільних дорогах державного значення; двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше, - це мотоцикл, до яких прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг, для керування яким необхідно отримати посвідчення водія категорії "А", підлягає обов`язковій державній реєстрації (з отриманням номерного знаку)), та немеханічні (призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо), для керування яким не передбачено отримання посвідчення водія, вони не підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (п.2.1 ПДР), повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9 ПДР).

Тобто, водієм вважається лише особа, яка керує механічним транспортним засобом, який підлягає обов`язковій державній реєстрації, і для керування яким обов`язковим є отримання посвідчення на право керування таким транспортним засобом певної категорії, починаючи з категорії "А1", що надає право керування транспортним засобом з електродвигуном потужністю понад 3 кВт та до 4 кВТ, двоколісним транспортним засіб, що має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб..

Отже, двоколісний транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підлягає державній реєстрації, не є таким, керування яким вимагає отримання посвідчення на право керування ним, тому особа, яка керує таким транспортним засобом, не набуває статусу водія, тому не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим не несе відповідальності за вказаною нормою.

Наказом Держстандарту України №31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, електроскутер до такого переліку не включено.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано модель електроскутера «Fada» та до протоколу не додано доказів того, що електроскутер, яким, як вказано керував ОСОБА_1 містив електродвигун потужністю понад 3 кВт.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що пристрій, на якому пересувався ОСОБА_1 01.10.2024 року о 16 год. 06 хв. є двоколісним електровелосипедом «Fada».

Відповідно до інструкції з експлуатації двоколісного електровелосипеда «Fada» - це засіб для пересування, має потужність електродвигуна 500Вт (0.5 кВт), тому не підлягає реєстрації як транспортний засіб і для керування ним не потрібно посвідчення водія.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки пристрій, на якому він пересувався, не віднесено до транспортних засобів, право керування якими вимагає отримання відповідного посвідчення та його державної реєстрації, що наділяє особу, яка керує таким транспортним засобом, статусом та відповідними обов`язками водія, який у разі невиконання обов`язків, передбачених п.2.5, 2.9.а ПДР України, несе відповідальність за ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, оскільки судом не встановлено в діянні ОСОБА_1 такого обов`язкового елементу складу правопорушення як суб`єкт правопорушення, провадження в справі підлягає закриттю відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Делалова