Справа № 156/978/24 Провадження №33/802/746/24 Головуючий у 1 інстанції:Бахаєв І.М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 6 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто із нього на користь держави судовий збір.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 10 серпня 2024 року, о 11 год 17 год, в смт.Іваничі, по вул. Вільної України, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим правам керування транспортними засобами, вчиненим повторно протягом року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки по розгляд справи він не повідомлявся, а копію постанови отримав 10.10.2024.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що він не викликався в судове засідання, а копію оскаржуваної постанови отримав 10 жовтня 2024 року.

Проте зазначені доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

17 вересня 2024 року під час розгляду справи у Іваничівському районному суді Волинської області ОСОБА_1 був відсутній (а.с.9).

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 27 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 21 жовтня 2024 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті, долученому до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 27 вересня 2024 року.

Таким чином, апелянт більш як на два тижні пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не викликався в судове засідання, а копію постанови отримав 10.10.2024 не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам даної справи.

Так, в матеріалах справи знаходиться довідка про доставку документу «Судова повістка про виклик до суду» на 17.09.2024 10:00:00 одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 . Доставлено 21.08.2024 11:36:51 (а.с.8).

Вказаний номер телефону НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , оскільки він також зазначений і в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с.1).

Вказаною довідкою повністю спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що він не повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

У зазначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин своєї неявки місцевий суд не повідомив.

Жодних клопотань від ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду, матеріали справи не містять.

Тому доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою (а.с.8), а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи сукупність зазначених обставин, матеріали даної справи та вимоги ч.2 ст.294 КУпАП, приходжу до висновку про відмову задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року щодо нього - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов