Справа № 728/1740/24 Головуючий у 1 інстанції Лобода Н. В.
Провадження № 33/4823/871/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Шелудька Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шелудька Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 04 липня 2024 року о 16 год. 03 хв., по вул. Героїв України, 16 в м. Бахмач, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST-6810, результат - 2,92 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Шелудько Є.В. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять і зазначені поліцейським у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння не підтверджені лікарем-наркологом. Апелянт вказує, що спиртовмісні ліки ОСОБА_1 вживав уже після того, як припинив рух та не виконував функції водія, а відтак, він не є суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №800021 від 04.07.2024, ОСОБА_1 , 04 липня 2024 року о 16 год 03 хв., у місті Бахмач, по вул. Героїв України, поблизу будинку №16, керував автомобілем HYUNDAI ELANTRA д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; тест на огляд стану алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST-6810, результат - 2.92‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер», результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,92 проміле, з результатом останній погодився та поставив свій підпис (а.с.3).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що поліцейський підійшов до автомобіля, який зупинився з порушенням Правил дорожнього руху, за кермом якого був ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У зв`язку з цим, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився, результат огляду - 2,92 проміле. Також ОСОБА_1 пояснив, що вранці випив пляшку пива. Після цього, поліцейський роз`яснив водію його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомив, що на нього буде складено протокол за ст.130 КУпАП. Більш того, ОСОБА_1 неодноразово намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього адміністративні матеріали, що також свідчить про спробу останнім уникнути відповідальності за скоєне.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Місцевий суд правильно визнав сумнівними пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки вони мають неузгодженість із поясненнями ОСОБА_1 . Зокрема, останній вказував, що ОСОБА_3 пішов у справах після того, як до них під`їхали працівники поліції, у той час як ОСОБА_3 зазначав, що коли він залишав ОСОБА_1 , то поліцейських ще не було. Також, виходячи з пояснень ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 давав йому ліки, ОСОБА_1 дізнався біля гаражів, а з пояснень ОСОБА_3 убачається, що він повідомляв про те, що давав ліки ОСОБА_1 у присутності поліцейських після того, як повернувся до ОСОБА_1 власним автомобілем; при цьому про гаражі ОСОБА_3 у своїх поясненнях взагалі не згадував.

Також, місцевий суд вірно критично оцінив пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 щодо того, що ОСОБА_1 вживав корвалол у кількості 50-70 грамів (пояснення ОСОБА_1 ) чи 20-30 грамів (пояснення ОСОБА_3 ), оскільки, виходячи із інструкції для медичного застосування вказаного лікарського засобу, до його складу входить фенобарбітал (засіб із групи барбітуратів), прийом 2-10 г якого є смертельною дозою для людини. Рекомендована доза вживання корвалолу: 15-30 крапель з водою або на шматочку цукру. При необхідності (виражена тахікардія і спазм коронарних судин) разова доза може бути збільшена до 40-50 крапель. Тому прийом тієї кількості корвалолу у чистому вигляді, про які вказують ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без наслідків для здоров`я, які не виявив лікар, який через деякий час проводив огляд ОСОБА_1 , є досить сумнівним.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_4 , що він при зустрічі із ОСОБА_1 не чув від нього запаху спиртного і не бачив ознак сп`яніння, не вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, які викладені у протоколі.

Апеляційний суд також не може взяти до уваги висновок та акт щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 26 від 04 липня 2024 року, складений лікарем КНП «Бахмацька міська лікарня» ОСОБА_5 , в яких зазначено, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено та він тверезий, результат огляду становить 0,17 проміле, оскільки вказаний огляд проведений не у відповідності до положень ч.4 ст.266 КУпАП. Даний результат було отримано останнім на підставі його самозвернення, без присутності працівників поліції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші твердження сторони захисту висновків місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шелудька Є.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний