Тальнівський районний суд Черкаської області
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Справа №704/411/24
01.07.2024 року м.Тальне

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченко Д.О. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №348603 від 31.03.2024 року відповідно до якого ОСОБА_1 31.03.2024 року близько 00.01 год. в м. Тальне по вул. Соборна керував автомобілем ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України. Результат тестування приладом «Драгер» 0,73 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 30.03.2024 року ввечері він перебував вдома та під час вечері вжив невелику кількість алкоголю. Близько 22.00 год. додому прибігла його дочка ОСОБА_2 , яка була в істериці, плакала та просила допомоги, оскільки її було зґвалтовано. Почувши дану інформацію та перебуваючи в стресі від почутого він без роздумів посадив доньку у власний автомобіль, сам сів за кермо та повіз її до лікарні для проведення відповідного огляду, що підтверджується відповідною довідкою лікарні. Прибувши до лікарні він особисто викликав поліцію для фіксації злочину зґвалтування його дочки. Працівники поліції, прибувши за викликом додатково викликали слідчу групу та лікаря гінеколога. Після проведення огляду та відібрання пояснень, працівники поліції накази йому та його донці їхати за ними до райвідділку для оформлення необхідних паперів. Після цього автомобіль патрульної поліції поїхав, а він, виконуючи наказ працівників поліції власним автомобілем, разом з дочкою поїхав за автомобілем слідчої. Прибувши до приміщення райвідділу поліції він припаркував свій автомобіль, а до нього знову підійшли працівники патрульної поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки в них виникли підозри, що він вживав алкогольні напої. Він погодився на їх пропозицію, оскільки ще будучи в лікарні він дав їм покази, де згадував, що напередодні вживав алкогольні напої, однак вони наказали йому їхати автомобілем за ними, чим спровокували його на керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Також він зазначив, що оскільки вся подія відбувалась близько 00 год., тобто перед дією комендантської години та під час її дії, то викликати автомобіль таксі чи когось попросити, що б його відвіз було не можливо. ОСОБА_1 зазначив, що весь цей час він перебував у стані сильного душевного хвилювання з приводу вчинення тяжкого злочину відносно його доньки, переживав за її стан, тому просить суд, розглянути можливість звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 18 КУпАП, так як вчинення ним правопорушення відбулося в стані крайньої необхідності і за даних обставин він не міг вчинити інакше.

Адвокат Ткаченко М.О. в судовому засіданні подав клопотання в якому просив суд звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 18 КУпАП, так як вчинення ОСОБА_1 правопорушення відбулося в стані крайньої необхідності і та той час своїми діями він усував небезпеку яка загрожувала здоров`ю його доньки. На той час ОСОБА_1 твердо вважав, що за даних обставин небезпека яка загрожувала здоров`ю його дитини не могла бути усунута іншими засобами. Адвокат вважає, що заподіяна ОСОБА_1 шкода суспільним інтересам є менш значною, ніж збереження здоров`я дитини.

Згідно з довідкою від 04.04.2024 р. КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради ОСОБА_3 30.03.2024 р о 22год.30 хв. Зверталась в приймальне відділення КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради з приводу підозри на зґвалтування.

Згідно з довідкою від КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради ОСОБА_3 30.03.2024 р о 22 год. 30 хв. в приймальному відділенні КНП «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради їй була надана медична допомога з приводу гінекологічного огляду та консультації лікаря акушера гінеколога.

В судове засідання поліцейські СРПП ВПД№1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які брали участь в складанні протоколу про адміністративне правопорушення по даній справі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, за викликом суду повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши докази надані по справі, вважаю, що в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід відмовити, а справу провадженням закрити, з таких підстав:

Відповідно до п.4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Така ж правова позиція зазначена і в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 р. у сраві №686/5225/17.

Таким чином, з урахуванням обставин цієї справи, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, щоб не допустити негативних наслідків для здоров`я іншої особи дочки ОСОБА_3 яка потребувала негайної медичної допомоги. Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для здоров`я ОСОБА_3 не могла бути усунута іншими засобами.

Ст. 17 КУпАП регламентовано, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне дану справу провадженням закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 17,18, п.4 ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмовити.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити у зв`язку з вчиненням ним дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.О.Дьяченко