ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1993/24 Справа № 226/1236/24 Суддя у 1-й інстанції - Редько Ж. Є. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі судового засідання Примак Н.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 08 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривен з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто судовий збір;

ВСТАНОВИВ:

постановою Димитрівського міського суду Донецької області від 08 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06 травня 2024 року о 01.10 год біля будинку № 1 по вул.Мухамадєєва в м.Мирнограді Донецької області керував транспортним засобом «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою спеціального засобу Алкотест Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, і скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, справу закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи взагалі відсутні відомості або зазначення щодо правомірності або необхідності зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що матеріалами справи та відеозаписом підтверджено, що в порушення вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП, не складено таких обов`язкових документів, як акт огляду та направлення.

Наголошує, що в матеріалах справи міститься два відеозаписи, які за датою відповідають даті складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак відео за часом розпочато о 01-15 годині та на відображені чітко вбачається, що транспортний засіб не рухається, а ОСОБА_1 не перебуває за кермом. Також поліцейським не зазначається причина зупинки транспортного засобу та зовнішні ознаки за якими можна зробити висновок, що особа перебуває в стані сп`яніння.

Зауважує, що ОСОБА_1 зазначив, що вживав напої, однак не зазначив, які саме, при цьому працівники поліції зробили умовивід за власним припущенням, що останній вживав саме алкогольні напої.

Зазначає, що працівниками поліції не роз`яснені права особи передбачені ст. 268 КУпАП. Стверджує, що безпідставність пропонування проходження огляду на стан сп`яніння, а також про перебування ОСОБА_1 в такому стані вказує про відсутність відомостей щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №799630 від 06.05.2024 року, відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відсутності в матеріалах справи інформації щодо підстав зупинки приймаються судом до уваги, при цьому, це не нівелює факт вчинення останнім діяння, яке складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо нескладання працівниками поліції акту огляду та направлення не приймаються судом до уваги, оскільки акт огляду складається у разі згоди особи на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а направлення - у разі згоди особи на проходження огляду у медичному закладі. З огляду на відмову ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, у працівників поліції були відсутні підстави для складання акту огляду, а відсутність направлення чи інформації про відсторонення від керування не є підставою для визнання протоколу неналежним чи недопустимим доказом.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що на відеозаписі не зафіксовано, що транспортний засіб рухається, а він перебуває за кермом до уваги не приймається, оскільки з відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом та факт вживання алкогольних напоїв із уточненням їх назви.

Апеляційний суд зауважує, що на початку діалогу працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, і лише після отримання позитивної відповіді поліцейський запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 про відсутність оголошення ознак сп`яніння та безпідставність пропноування проходження огляду не приймаються до уваги.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на нероз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП спростовується підписом у протоколі, в якому зазначено про роз`яснення останньому ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Димитрівського міського суду Донецької області від 08 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА