Справа № 946/8584/24
Провадження № 3/946/3026/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 19.10.2024 о 00:45 годині керував транспортним засобом «Hyundai Tucson» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення неодноразово повідомлявся належним чином. Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 19.10.2024 притягуваний був повідомлений про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 26.10.2024 об 11:00 годині, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, копія якого йому була вручена.

28.10.2024 від притягуваного до суду надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що йому необхідно укласти договір про надання правової допомоги для захисту його інтересів та судове засідання було відкладене на 06.11.2024, на 09:30 год.

06.11.2024 від ОСОБА_1 до суду знову надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку з поганим самопочуттям, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 13.11.2024 о 13:30 год.

При кожному відкладенні судових засідань притягуваний ОСОБА_1 щоразу повідомлявся про дату, час та місце проведення нового судового засідання, у тому числі й судового засідання на 13.11.2024, в електронній формі через SMS-повідомлення, що підтверджується відповідними довідками про доставку судових повісток про виклик до суду. Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Відповідно до даних службової записки керівника апарату суду, з 16.09.2024 в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області не здійснюється відправка поштової кореспонденції у зв`язку з відсутністю маркової продукції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості у черговий раз відкласти судове засідання та здійснити черговий виклик притягуваного.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи на 13.11.2024 і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у цьому засіданні, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє перед розглядуваною подією воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України №3891-IX від 23.07.2024, то зупинення транспортного засобу притягуваного 19.10.2024 о 00:45 годин, під час дії комендантської години, повністю була правомірною та поліцейські мали повноваження здійснювати перевірку документів у притягуваного, а у разі потреби також провести огляд його транспортного засобу.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

На відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «Hyundai Tucson» номерний знак НОМЕР_1 рухався під керуванням саме ОСОБА_1 , після чого був зупинений поліцейськими. При цьому з відеозапису чітко вбачається, що після того, як транспортний засіб був зупинений поліцейськими з боку місця для водія вийшов саме притягуваний ОСОБА_1 , який і керував ним з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які вбачаються із самого відеозапису, а саме порушення мови та координації рухів, а також поведінка, яка не відповідає обстановці. Крім того, на відеозаписі з однострою поліцейських зафіксовано, як працівники поліції неодноразово чітко та наполегливо висловлювали вимогу ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують особу, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції всупереч чинного законодавства документи не надав, поводив себе зухвало, висуваючи необґрунтовані вимоги до поліцейських та ігноруючи їх вимоги, у зв`язку з чим він був попереджений поліцейськими про застосування фізичної сили та спеціальних засобів, а також про те, що він буде затриманий у випадку не надання документів. Але, не зважаючи на ці неодноразові попередження, притягуваний так і на надав документів, що посвідчують його особу. Тому саме для встановлення особи притягуваного він і був затриманий, про що поліцейським було повідомлено останнього. З вказаного ж відеозапису вбачається, що після затримання та встановлення особи притягуваного працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, однак притягуваний ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 19 жовтня 2024 року о 00:45 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Суд визнає цей доказ таким, що складені повноважною особою, а саме поліцейським, який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, які й були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 та деякі вбачають із досліджених відеозаписів, а тому були підставами для проведення його огляду.

Згідно п. 6. Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Але, враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 на неодноразові чіткі законні вимоги працівників поліції протиправно не надав документи для встановлення його особи, працівники поліції об`єктивно були позбавлені можливості запропонувати останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим притягуваний був затриманий та доставлений до відділу поліції для встановлення його особи.

З наведених нормативно-правових актів випливає, що процедуру огляду на стан сп`яніння має проходити конкретна особа, у відомостях щодо якої у поліцейського відсутні будь-які сумніви, адже такий огляд, неодмінно тягне за собою певні значущі юридичні наслідки, у тому числі притягнення конкретної особи, що проходить огляд на стан сп`яніння, до адміністративної відповідальності. Підтвердження особи, безумовно, можливо забезпечити шляхом надання відповідних документів, що посвідчують особу, які кожна особа з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, зобов`язана мати при собі та пред`являти поліцейським. У випадку ж не встановлення особи у поліцейського відсутні будь-які повноваження щодо проведення її огляду на стан сп`яніння, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та інші процесуальні дії, окрім як щодо її встановлення. Тільки лише після того, як поліцейський встановить особу він уповноважений вчиняти інші процесуальні дії, у тому числі і її огляд на стан сп`яніння, і у випадку необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Але притягуваний всупереч чинного законодавства на вимогу поліцейського не надав документи, що посвідчують його особу, чим фактично створив штучні підстави для не проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи, що для встановлення особи притягуваного, його було затримано та доставлено до відділу поліції, то поліцейський об`єктивно був позбавлений можливості запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Але, у будь-якому разі, вказані обставини не звільняли притягуваного як водія транспортного засобу виконати обов`язок, встановлений п. 2.5. ПДР пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Так, за змістом вказаного п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказане формулювання зазначеного п. 2.5. ПДР свідчить про те, що ця норма є імперативною та зобов`язального характеру, а тому у притягуваного як водія транспортного засобу не було іншого альтернативно можливого варіанту як пройти саме медичний огляд на стан сп`яніння, від чого, власне, притягуваний чітко та категорично відмовився, що вбачається з досліджених доказів, у тому числі з відеозапису.

При оцінці порядку проходження огляду на стан сп`яніння, суд виходить з того, що поліцейським не було порушено прав та свобод притягуваного, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, оскільки його було затримано відповідно та в порядку, встановленому законом, а саме ст. 260 КУпАП, а поліцейський діяв у спосіб та в межах повноважень, наданих йому Конституцією, законами України ті іншими нормативно-правовими актами. При цьому притягуваний за власним, вільним, ніким не обмеженим бажанням всупереч чинному законодавству, шляхом невиконання прямого свого, як водія та як особи, що під час воєнного стану у комендантську годину перебувала на вулиці, обов`язку надати документи, що посвідчують його особу, штучно створив для поліцейського неможливість проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Але притягуваний все ж не був позбавлений можливості пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, коли поліцейський неодноразово пропонував йому це, чим фактично надав йому можливість довести свою невинуватість у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння всупереч наявності об`єктивних ознак про це.

Таким чином поліцейським були застосовані розумні заходи щодо гарантії реалізації прав притягуваного та виконання ним своїх обов`язків. Але всупереч цьому законодавству притягуваний не скористався своїми правами та не виконав свої обов`язки як громадянина України та як водія, і всупереч наведеному п.2.5. ПДР не пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.

З урахуванням того, що притягуваний діяв вільно та самостійно на власний розсуд, не надавши всупереч чинному законодавству поліцейському документи, що посвідчують його особу, то поліцейським не було порушено його прав та порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейських пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки начальника САП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 26.08.2023.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко