ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В., прокурора Мордовченко К.А., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шкабури О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справ, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшли справа про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2024 року, на підставі ст. 36 КУпАП справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності № 335/11133/24 за. ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 335/11134/24 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 335/11135/24 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 335/11136/24 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, 335/11137/24 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, №335/11139/24 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, №335/11140/24 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, №335/11141/24 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно №335/11133/24.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 363 ОСОБА_1 інкримінується те, що вона, перебуваючи на посаді будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції» 18.12.2023 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов`язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 18.12.2023 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_1 здійнила вхід та перегляд інформації стосовно ФОП ОСОБА_2 в ІКС ДПС. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є 26.08.2024, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, та отримано лист ГУ ДПС у Запорізькій області N?9937/5/08-01-14-05-01 від 26.08.2024 про відсутність службових підстав у ОСОБА_1 переглядати інформацію стосовно близької особи, брата, ФОП ОСОБА_2 та в тому числі про те, що ОСОБА_1 не повідомляла про виникнення реального конфлікту інтересів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 362, ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції, 18.12.2023 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 , який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Про таку дію, ОСОБА_1 повинна була повідомити безпосереднього керівника, в розрізі виникнення реального конфлікту інтересів для подальшого врегулювання конфлікту інтересів, який виник, чого ОСОБА_1 , як головний державний інспектор не зробила. Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 19.12.2023 року, оскільки саме, не пізніше наступного робочого дня після того, як ОСОБА_1 , дізналася або повинна була дізнатися про виникнення реального конфлікту інтересів вона зобов?язана повідомити безпосереднього керівника. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 25 КУпАП є 26.08.2024.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 365 ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції, 23.01.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 23.01.2024 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_1 здійнила вхід та перегляд інформації стосовно ФОП ОСОБА_2 в ІКС ДПС. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП € 26.08.2024, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, та отримано лист ГУ ДПС у Запорізькій області N?9937/5/08-01-14-05-01 від 26.08.2024 про відсутність службових підстав у ОСОБА_1 переглядати інформацію стосовно близької особи, брата, ФОП ОСОБА_2 та в тому числі про те, що ОСОБА_1 не повідомляла про виникнення реального конфлікту інтересів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 364 ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції», ,23.01.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 , який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Про таку дію, ОСОБА_1 повинна була повідомити безпосереднього керівника, в розрізі виникнення реального конфлікту інтересів для подальшого головний державний інспектор не зробила. врегулювання конфлікту інтересів, який виник, чого ОСОБА_1 , як України «Про запобігання корупції», чим вчинила Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - неповідомлення особою у реального конфлікту інтересів. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 24.01.2024 року, оскільки саме, не пізніше наступного робочого дня після того, як ОСОБА_1 , дізналася або повинна була дізнатися про виникнення реального конфлікту інтересів вона зобов?язана повідомити безпосереднього керівника. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є 26.08.2024, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 367, ОСОБА_1 інкримінується те, вона що будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції», 25.01.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону запобігання корупції», чим вчинила адміністративне України про правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу адміністративні правопорушення - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 25.01.2024 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_1 здійнила вхід та перегляд інформації стосовно ФОП ОСОБА_2 в ІКС ДПС. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є 26.08.2024.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 366, ОСОБА_1 інкримінується те, що вона будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції», 25.01.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 , який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Про таку дію, ОСОБА_1 повинна була повідомити безпосереднього керівника, в виникнення реального конфлікту інтересів для подальшого головний державний інспектор не зробила. врегулювання конфлікту інтересів, який виник, чого ОСОБА_1 , як України «Про запобігання корупції», чим вчинила Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 26.01.2024 року, оскільки саме, не пізніше наступного робочого дня після того, як ОСОБА_1 , дізналася або повинна була дізнатися про виникнення реального конфлікту інтересів вона зобов?язана повідомити безпосереднього керівника. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є 26.08.2024.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 369, ОСОБА_1 інкримінується те, що вона будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції». Так, ОСОБА_1 повинна, всі свої дії та рішення самостійно оцінювати через призму виникнення конфлікту інтересів, як і будь-який суб?єкт Закону, який не хоче нести ту чи іншу відповідальність за свої діяння. 29.01.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне України про правопорушення, пов?язане з корупціою, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 29.01.2024 року, оскільки саме в цей день ОСОБА_1 здійнила вхід та перегляд інформації стосовно ФОП ОСОБА_2 в ІКС ДПС. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є 26.08.2024.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 368, ОСОБА_1 інкримінується те, що вона ОСОБА_1 будучи головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області, є державним службовцем категорії «В» та відповідно суб?єктом Закону України «Про запобігання корупції», 29.01.2024 року, використовуючи свої службові повноваження без відповідних підстав, увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 , який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів. Про таку дію, ОСОБА_1 повинна була повідомити безпосереднього керівника, в розрізі виникнення реального конфлікту інтересів для подальшого врегулювання конфлікту інтересів, який виник, чого ОСОБА_1 , як головний державний інспектор не зробила. Таким чином ОСОБА_1 , порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, 30.01.2024 року, оскільки саме, не пізніше наступного робочого дня після того, як ОСОБА_1 , дізналася або повинна була дізнатися про виникнення реального конфлікту інтересів вона зобов?язана повідомити безпосереднього керівника. Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є 26.08.2024, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, та 30. 09.2024.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала просила провадження у справі відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкабуро О.В. вину своєї підзахисної заперечував та пояснив, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю за відсутності складу правопорушення. Зазначив, що згідно відповіді яку надало 24.10.2024 року Управління формування правових позицій з питань, декларування та конфлікту інтересів Національного агенства з питань запобігання корупції, конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації , коли у неї наявні службові повноження дисуреційного характеру, під час реалізації яких вона може вчиняти дії, приймати рішення саме з питання , у якому у неї наявний приватний інтерес. За відсутності прийнаймні однієї із складових- службових повноважень дискреційного характеру або приватного інтересу-конфлікт інтересів не виконає. Тобто, наявність повноважень, під час яких особа може вчиняти дії, приймати рішення з питань, у яких, у яких у неї є приватний інтерес, є обов`язковою складовою конфлікту інтересів. У випадку вчинення особою дій або прийняття рішень поза межами її службових повноважень, конфліктів інтересів не виникає.Приймаючи до уваги наведені вище обставини, на думку захисника, особою, якою складено протоколи, не надано суду належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень, що їй інкримінуються, тому адвокат Шкабура О.В. у судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП- за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила визнати ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що провадження по ній підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно дост.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

За частиною 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом абзаців 9, 10, 11 частини 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», особи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 41 Закону передбачено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За пунктом 1 примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Пунктом 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП встановлено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага для себе чи близьких осіб. Тобто, навіть при наявності суперечності між приватними інтересами особами та її службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, хоча ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Обов`язковим елементом складу адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП, є наявність умов реального конфлікту інтересів, що прямо передбачено диспозицією цієї статті.

Поняття реального конфлікту інтересів наведене у частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої «реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень».

Отже, реальний конфлікт інтересів передбачає не тільки наявність приватного інтересу, але ж і його суперечність із дискреційними повноваженнями конкретної особи - суб`єкта вчинення корупційного правопорушення.

Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 11 Закону серед повноважень НАЗК передбачено також надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Таким чином, роз`яснення та методичні рекомендації НАЗК мають офіційний характер і підлягають врахуванню при застосуванні норм антикорупційного законодавства.

21 жовтня 2022 НАЗК видано Методичні рекомендації № 13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» (знаходяться у вільному доступі, розміщенні на офіційному сайті НАЗК).

В зазначених Рекомендаціях уповноважений законом орган (НАЗК) надав офіційні роз`яснення та сформулював правову позицію Держави щодо визначення понять і термінів, які стосуються питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також зорієнтував уповноважені на боротьбу із корупцією органи на відокремлення типових ситуацій, в умовах яких міститься склад конкретного корупційного адміністративного правопорушення, в т.ч. і передбачений відповідними частинами ст. 172-7 КУпАП, від обставин, які виключають подію та склад такого правопорушення.

Так, пункт 2.3. Рекомендацій роз`яснює, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. При цьому, дискреція - це можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

На підтвердження цієї позиції НАЗК посилається на: «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді: дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин»;а також на «Методологію проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи»: дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта» (пп. 2.3.1).

Одночасно в цьому підпункті Рекомендацій НАЗК, наводить «Ознаки дискреційних повноважень, які, зокрема: дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього; надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації; дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень; наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення».

При цьому, науковий висновок щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовлений 01.03.2018 за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, відповідно до якого: дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким.

На думку особи, що склала протоколи №№ 362-369 ОСОБА_1 , здійнила вхід та перегляд інформації стосовно ФОП ОСОБА_2 в ІКС ДПС, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені: частиною 1 статті 172-7 КУпАП, а саме увійшла до інформаційної системи ГУ ДПС у Запорізькій області, та відкрила інформацію в системі «Податковий блок» щодо ФОП ОСОБА_2 , який є її братом, передивляючись різні вкладки та інформацію, маючи приватний немайновий інтерес, зумовлений родинними стосунками з близькою особою, братом, та маючи приватну зацікавленість, не пов?язану з необхідністю виконання посадових повноважень, тобто вчиняла дію в умовах реального конфлікту інтересів; а також частиною 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При з`ясуванні обставин в порядку ст. 280 КУпАП, у тому числі питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, вчинення яких їй інкриміновано, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу ГУ ДПС у Запорізькій області № 126-о від 20.06.2022 року ОСОБА_1 обіймає посаду головним державним інспектором Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області. Вищезазначену посаду віднесено до категорії посад державної служби «В».

Відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно з ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції зазначених частин статті є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з п.2 примітки до ст.172-7 КУпАП реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічну дефініцію закріплено також у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для з`ясування факту реального конфлікту інтересів необхідно встановити наявність наступних його елементів, зокрема: приватного інтересу; суперечності такого інтересу службовим або представницьким повноваженням; реального впливу вказаної суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення/невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Без наявності хоча б одного із зазначених складових із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів у особи не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про пов`язане з корупцією адміністративне правопорушення, так і у судовому рішенні.

Відтак, конфлікт інтересів повинен бути реальним, очевидним та передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце у тому випадку, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними ,дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Зі змісту наявних в матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 інкримінувалось вчинення 30.01.2024 року, 23.01.2024 року, 25.01.2024 року, 29.01.2024 року, 18.12.2023 року, 19.12.2023 року, 24.01.2024 року та 26.01.2024 року дій в умовах реального конфлікту інтересів (4 епізодів), а також неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника (4 епізодів).

Разом з тим, вказані обставини не підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не ґрунтуються на вищезазначених вимогах закону.

На підтвердження того факту, що дії ОСОБА_1 за визначених протоколами про адміністративні правопорушення часу та місця у момент перегляду інформації в ІКС «Податковий блок» системи ДПС щодо ФОП ФОП ОСОБА_2 , який є братом останньої, дійсно вчинено в умовах реального конфлікту інтересів.

Зокрема, відомостей про те, що вказані дії ОСОБА_1 було вчинено саме за умов суперечності приватного інтересу службовим повноваженням не зазначено; а також відсутні дані щодо дійсного впливу такої суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення/невчинення дій під час виконання ОСОБА_1 службових повноважень.

Відповідно до наданих адвокатом Шкабури О.В. роз`яснень НАЗК №203-01/50382-24 від 24.10.2024 року наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів встановлено не було.

До того ж, ОСОБА_1 жодних змін до інформаційної системи ІКС «Податковий блок» в частині даних ФОП ОСОБА_2 внесено не було, рішень не приймалось, дії не вчинялись і відповідно не могли і не повинні були відповідно вноситись, прийматись чи вчинятись.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується те, що під час перегляду ОСОБА_1 інформації в ІКС «Податковий блок» системи ДПС щодо ФОП ОСОБА_2 , яка є дружиною останнього, за визначених протоколами про адміністративні правопорушення часу та місця, у ОСОБА_1 не виникало реального конфлікту інтересів, оскільки такі її дії не могли вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття нею рішень, на вчинення чи не вчинення дій.

Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Суд не має права самостійно формулювати обвинувачення, що узгоджується з висновком ЄСПЛ у рішенні у справі Карелін протиРосії; («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) і при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення ,а невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не доведена.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході розгляду справи усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складів правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні цих правопорушень під час розгляду справи встановлено не було.

При цьому всі можливості для усунення сумнівів судом вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ним дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів).

Таким чином, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано 15.11.2024.

Суддя В.К. Сиротенко