Справа №751/4521/24
Провадження №3/751/2034/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

секретаря Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України; з даних протоколу - місце роботи не повідомив; місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 р. о 15 год. 05 хв. в м. Чернігів по вул. Тероборони, 21 водій ОСОБА_1 , керував т/з «RENAULT MEGANE» /д.н.з. НОМЕР_1 / не маючи права керування даним типом т/з, будучи позбавленим права керування рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.04.2024 р.строком на 5 років, та повторно, протягом року вчинив правопорушення, що підтверджується постановою за ч.2 ст.126 КУпАП, серії БАД № 527558 від 03.01.2024 р.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, 17.05.2024 р. о 15 год. 05 хв. в м. Чернігів по вул. Тероборони, 21 водій ОСОБА_1 керував т/з «RENAULT MEGANE» /д.н.з. НОМЕР_1 /, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного спяніння в установленому законом порядку у медичному закладі КНП «ЧОПНЛ» у лікаря - нарколога відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що стверджується зворотнім поштовим повідомленнями, не з`явився,причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин та з огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, а також, за результатом вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який будучи обізнаним, що відносно нього 17.05.2024 р.складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, що має наслідком притягнення до відповідальності, згідно норм передбачених КУпАП і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справ, заходів для явки до суду не вжив, письмових заперечень проти протоколу не подав.

Враховуючи вище викладене, суд вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, що передбачені ч.5 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130 та ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 707900 та серії ААД № 884319від 17.05.2024 року; відеозаписами до протоколів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.05.2024 року; інформацією з рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП; постановою серії БАД №527558 від 03.01.2024 року про притягнення до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.04.2024 у справі №750/4020/24, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Суд особливо звертає увагу на відеозаписи з відео-реєстраторів поліцейських, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежать від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатніми доказами для прийняття несуперечливого рішення по справі.

З досліджених відеозаписів з відео-реєстраторів поліцейських, які узгоджуються з протоколами про адміністративні правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи функції водія, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Під час перевірки працівником поліції документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які в подальшому вказані у протоколі, а отже такі дії працівників поліції є цілком правомірними та обґрунтованими, та відповідають положенням пункту 4 Розділу І та Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 /далі - Інструкцією/.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд наголошує, що звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість у ОСОБА_1 були об`єктивними та реальними та не заперечувались власне і самим водієм під час спілкування з працівниками поліції.

Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п.2.5 ПДР правового значення не мають, оскільки наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, у разі виявлення у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки не проводиться, а обстежувана особа з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

В конкретному випадку, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість спростувати обґрунтовану підозру працівника поліції щодо наявності в нього реальних ознак наркотичного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду у медичному закладі, без жодних переконливих пояснень відмовився від проходження такого огляду, що власне і становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка за своєю конструкцією є бланкетною нормою та покладає на водія, як учасника дорожнього руху, обов`язок, а не право вибору, виконання положень п.2.5 ПДР.

Суд наголошує, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Наданими відеозаписами переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколах, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.

При обґрунтуванні вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР суд також враховує усвідомлену відмову від проходження огляду, незважаючи на детальне роз`яснення інспектором поліції наслідків такої відмови. Про існування будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали пройти медичний огляд водій не повідомляв.

На виконання положень ч.3 ст.268 КУпАП, інспектором поліції було надано можливість ОСОБА_1 подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколів. Будь-яких заперечень з приводу складених протоколів ОСОБА_1 не висловлював, в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив: «Пояснення надам в суді».

Суд також враховує, що рапорт поліцейського за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівництво про законність та обґрунтованість дій поліцейських під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, хоча рапорт і не є окремим доказом, проте вказаний документ містить інформацію, яка повністю узгоджується з іншими доказами по справі та не суперечить їх змісту.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відсутність письмових даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки згідно відеозапису останній чітко та неодноразово повідомляв водієві про відсторонення від права керування автомобілем. Окрім того, вказана обставина не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, скоїв правопорушення, що передбачені диспозиціями ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст.ст.34,35 КУпАП, суд не вбачає.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена за двома статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, санкція ч.5 ст.126 КУпАП є найбільш суворою, тому згідно ст.36 КУпАП суд вважає за необхідне застосувати стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції даної статті.

При цьому суд зазначає, що відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.09.2023 р. у справі № 702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП також передбачено оплатне вилучення транспортного засобу.

Враховуючи, що транспортний засіб«RENAULT MEGANE» /д.н.з. НОМЕР_1 /, яким керував ОСОБА_1 , згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_2 , підстав для застосування стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд не вбачає.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.23, 24,33,40-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 /п`ять/ років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 /п`ять/ років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн /шістсот пять/ 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.Г.Павлов