Провадження № 3/201/4451/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 липня 2024 року о 15 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Фіат», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Володимира Вернадського з просп. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого, не надавши переваги у русі, відбулось зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі просп. Дмитра Яворницького. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, при цьому обґрунтовано не довів поважність причин своєї неявки, у зв`язку з чим клопотання захисника про відкладення розгляду справи слід вважати безпідставним. Таким чином неприбуття у судове засідання ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий суд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водночас необхідно враховувати, що зі сторони захисту також був повідомлений захисник, який до суду не прибув та не повідомив про поважність причин своєї неявки.

Водій ОСОБА_2 та його представник, з`явившись до суду, підтвердили фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , винуватість якого вважали доведеною поза розумним сумнівом, наполягаючи на розгляді справи за відсутності сторони захисту, якою, на їх думку, умисно затягується судовий процес, що відповідно порушує їх право на доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень всупереч гарантії права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 07 липня 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; висновком комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № КЕД-19/104-24/32205 від 13 серпня 2024 року та висновком комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № КЕД-19/124-24/10471 від 02 серпня 2024 року, відповідно до яких дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 16.11, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настання даної ДТП; поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 122905 від 16 серпня 2024 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

З`ясовуючи ступінь участі (внеску) учасників дорожнього руху у спричиненні протиправного наслідку, суд виходить з того, що судовий розгляд проводиться лише стосовно водія ОСОБА_1 і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу серії АБА № 122905 від 16 серпня 2024 року, у зв`язку з чим у цьому провадженні доказуванню підлягають лише фактичні обставини, викладені у даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення саме в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також іншого майна, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 07 липня 2024 року, а отже, на момент розгляду справи 11 жовтня 2024 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко