Справа № 450/2571/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/1282/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Кука Ігоря Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 липня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави та позбавлення права керування транспортним засобом на три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , 31 травня 2024 року, о 08 год. 45 хв. на А/Д Київ-Чоп, М-06, 553 км. с. Солонка, керував тз. «DACIA DOKKER» д.н.з. НОМЕР_1 , з тріщиною лобового скла зі сторони водія, в зоні дії склоочисників, на задній осі якого встановлені різні шини (морозостійка та неморозостійка) з різним малюнком протектора, чим вчинив правопорушення ч. 1 ст. 121 КУпАП повторно протягом року. Постанова ЕНА №2262059 від 28 травня 2024 року. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 31.4.5 «г», 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 та адвокат Кука І.В., подали апеляційну скаргу, в якій просять, скасувати постанову місцевого суду, провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Наголошують, що постанова місцевого суду є незаконною, не відповідає дійсним обставинам справи.

Звертають увагу, що в діях ОСОБА_1 відсутня повторність, оскільки на момент складання протоколу постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП не набрала законної сили, так як не минув строк її оскарження.

Зазначає, що у протоколі немає жодних відомосте, щодо відеозапису, який долучено до матеріалів справи та довідки на підставі якої складено даний протокол.

Окрім того, 30 вересня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло доповнення до апеляційної скарги від адвоката Куки І.В. в якому він зазначає, що ПДР України не забороняють використання транспортного засобу із технічною несправністю, а саме тріщиною лобового скла.

Наголошує, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом із встановленою на ньому «докаткою» та рухався до СТО, а основна шина перебувала в багажнику із проколом, потребувала ремонту.

Також, звертає увагу, що місцевим судом допущено описки в поставні суду першої інстанції, а саме невірно зазначено в мотивувальні частині ухвали дату народження водія ОСОБА_1 .

У судове засідання апеляційного суду призначене на 1 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Кука І.В. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Куки І.В., який просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення правопорушення повторно протягом року, передбачених частиною першою-третьою цієї статті.

Пунктом 31.4.5 г ПДР України, заборонена експлуатація транспортних засобів на яких на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані та неошиповані, морозостійкі та не морозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 31.4.7 в ПДР України заборонена експлуатація транспортних засобів на яких встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №637911 від 31 травня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував тз. «DACIA DOKKER» д.н.з. НОМЕР_1 , з тріщиною лобового скла зі сторони водія, в зоні дії склоочисників, на задній осі якого встановлені різні шини (морозостійка та неморозостійка) з різним малюнком протектора, повторно протягом року;

-рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (а.с. 4), з якого вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «DACIA DOKKER» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , (на підставі п.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»), що рухався із технічними несправностями. Після зупинки транспортного засобу встановлено, що на автомобілі встановлені шини з різними малюнками протектора та різні по типу (морозостійкі та неморозостійкі), про що повідомлено водія. Згідно бази ІПНП встановлено, що водій притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП (постанова серії ЕНА № 2262059 від 28 травня 2024 року), у зв`язку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП та постанову ЕНА №2279282 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій відмовився пред`явити посвідчення водія;

-довідкою (а.с. 5), з якої встановлено, що 28 травня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, із накладенням на нього штрафу в розмір 340 грн.;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2279282 від 31 травня 2024 року (а.с. 6), з якої встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив п.2.4 а ПДР України;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено апеляційним судом, на якому зафіксовано, зупинку транспортного засобу «DACIA DOKKER» д.н.з. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_1 , патрульними повідомлено водію причину зупинки (п. 1, 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»), окрім того ОСОБА_1 повідомлено, що транспортний засіб має технічні несправності з якими заборонено його експлуатацію, після чого працівниками поліції повідомлено водію права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, зафіксовано на відео, що автомобіль має різні задні шини, з різним протектором та різні по типу (морозостійкі та неморозостійкі). Патрульними повідомлено водію, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, відсторонено його від керування транспортним засобом, ознайомлено із адміністративними матеріалами.

Доводи апелянтів, що в діях ОСОБА_1 відсутня повторність, оскільки на момент складання протоколу постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП не набрала законної сили, так як не минув строк її оскарження, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300 - 1 цього Кодексу.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справ, водій ОСОБА_1 зазначав, що отримав постанову про адміністративне правопорушення 28 травня 2024 року.

Доводи про відсутність даних щодо технічних засобів, за допомогою яких здійснювалася відеофіксація, є необгрнутованими, оскільки диспозиція ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.

Аргументи апелянта, що ПДР України не забороняють використання транспортного засобу із технічною несправністю, а саме тріщиною лобового скла, апеляційний суд розцінює критично, оскільки водію також інкримінували порушення п. 31.4.5 г ПДР України, яким заборонено користування транспортним засобом на якому встановлено на одній осі шини різного призначення морозостійка та неморозостійка.

Апеляційний суд не приймає до уваги аргументи апелянта, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом із встановленою на ньому «докаткою» та рухався до СТО, а основна шина перебувала в багажнику із проколом, потребувала ремонту, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому водій не зазначав,ю що їде на СТО, та з такого не вбачається, що на автомобілі була встановлена «докатка».

Твердження апелянта, що місцевим судом допущено описки в поставні суду першої інстанції, а саме невірно зазначено в мотивувальні частині ухвали дату народження водія ОСОБА_1 , заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим такі не впливають на кваліфікацію його дій та така описка не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Що стосується аргументів апелянта, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація щодо довідки, на підставі якої складено даний протокол, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суд, оскільки протокол не складався на підставі довідки, яка долучена працівником поліції. Зазначена вище довідка (а.с. 5 ) була виготовлена 5 червня 2024 року, для підтвердження інформації, яка була наявна в базі працівників поліції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та адвоката Кука І.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим їх апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 липня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кука Ігоря Володимировича без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.