Справа № 643/5834/24
Провадження № 3/643/2245/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Санжаревського І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення з доданими до нього матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Судом встановлено, що 25 травня 2024 року о 05 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Ахієзерів, 18-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, 6810, відмовився. Погодився пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога. 25.05.2024 року в приміщенні КНП ХОР НКНЛ водій ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 1461 від 25.05.2024 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які виразились у відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Пояснення учасників справи.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, причини неявки суд не повідомив.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Санжаревський І.А. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не погоджується з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності та вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення .

Так, по-перше, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, внаслідок чого в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Знаходження поруч із автомобілем, який не є в стані руху та який припаркований, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування поруч із автомобілем не доводить факт керування транспортним засобом. Як вбачається з відеозапису регістратора, транспортний засіб був в нерухомому стані. Патрульна поліція під`їхала до припаркованого автомобіля та його не зупиняла. ОСОБА_1 пояснив, що не керував транспортним засобом та чекає свого друга. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та в матеріалах справи відсутні відповідні докази, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

По-друге, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі повинно бути оформлено поліцією, а саме відеозаписом, а в разі неможливості в присутності двох свідків. Відеозапис з відмовою водія від проходження огляду обов`язково долучається до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно відеозаписів з боді-камер, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорту та протоколу у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Як вбачається з відеозаписів боді-камер, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та сідає в автомобіль патрульної поліції ( відео ID 471190 05:43). В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Висновок щодо результатів медичного огляду КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» № 1461 від 25.05.2024 не може бути належним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як у висновку зазначено, що ОСОБА_1 «Відмова від наркотичного сп`яніння». Я було зазначено раніше, ОСОБА_1 було направлено до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не на стан наркотичного сп`яніння, як зазначено у висновку медичного закладу. Крім того, висновок лікаря-нарколога не є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Враховуючи те, що висновок складений з порушенням Інструкції, він не може бути належним та допустимим доказом відмови від проходження огляду, а також у висновку зазначено про відмову від наркотичного сп`яніння, а ОСОБА_1 був направлений та доставлений з ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами та поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оцінка суду.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Санжаревського І.А., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" № 39598/0 з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього мають ознаки такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом.

Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 902442 від 25.05.2024 року, 25 травня 2024 року о 05 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Ахієзерів, 18-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, 6810, відмовився. Погодився пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога. 25.05.2024 року в приміщенні КНП ХОР НКНЛ водій ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, що підтверджується висновком лікаря-нарколога № 1461 від 25.05.2024 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Згідно з п.6 Розділу II Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу III вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія; портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно із п.п.3, 4 розділу 2 Інструкції портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку), який зберігається в органі, підрозділі поліції. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Таким чином, як вбачається із вищенаведених положень чинного законодавства та відомчих нормативно-правових актів, під час здійснення своїх повноважень поліцейськими повинен використовуватися портативний відеореєстратор, отриманий за підписом у відповідному підрозділі поліції, та закріплений на форменому одязі працівника поліції, та відеозапис саме з такого реєстратору є допустимим доказом наявності тих чи інших подій зафіксованих на ньому, оскільки саме з відеозапису, здійсненого на відеореєстраторі вбачається час та дата фіксації тих чи інших подій.

Однак, працівниками поліції відеозапис під час проведення огляду ОСОБА_1 не вівся з дотриманням зазначених вимог закону.

Як вбачається з відеозаписів боді-камер, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та сідає в автомобіль патрульної поліції, яка починає рух, після чого відеозапис закінчується ( відео ID 475075 05:43:30).

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що відеофіксація подій здійснена епізодично, сам факт керування ОСОБА_1 транспортним Renault, д.н. НОМЕР_1 , не зафіксовано, надані відеозаписи не відтворюють подій перед зупинкою автомобіля та саму зупинку.

Відеозаписи не відображають відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а лише містить дані про процесуальні дії працівників патрульної поліції щодо проведення огляду на стан сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п.27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За вказаних обставин, матеріали провадження не містять відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, а тому зазначене не породжувало обов`язку проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Тобто має місце недотримання поліцейським Інструкції №1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також вимог ст.257 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, в порушення ст. 266 КУпАП, працівники поліції, в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, під час проведення огляду ОСОБА_1 не провели огляд у присутності двох свідків.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, оскільки працівниками поліції не здійснювалася відеофіксація у встановленому законом порядку, а приєднані до матеріалів справи відеозаписи не містять фіксації події, яка б підтверджувала весь хід такої події під час зупинки транспортного засобу.

Крім того, суд не бере до уваги і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1461 від 25.05.2024 року, оскільки він не може бути належним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, позаяк у висновку лікарем зазначено, що ОСОБА_1 «Відмовився від наркотичного огляду».

Крім того, ОСОБА_1 було направлено до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не на стан наркотичного сп`яніння, як зазначено у висновку медичного закладу.

Надані докази породжують у суду сумніви, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 15 листопада 2024 року.

Суддя - О.О. Олійник