ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024Справа №607/11657/24

25 червня 2024 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 23 квітня 2024 року близько 17 год 49 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що по вул. Миру, 7 у м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгової полиці магазину товарно-матеріальні цінності, а саме горілку «ОсобІСЕ», ємкістю 0,5 літра, вартістю 106,59 грн без ПДВ. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

Крім того, громадянин ОСОБА_1 23 квітня 2024 року близько 17 год 58 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», що по вул. Миру, 5 у м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгової полиці магазину товарно-матеріальні цінності, а саме шоколад ТМ «Мілка», в кількості три штуки, загальною вартістю 115,17 грн без ПДВ. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

14 травня 2024 року близько 17 год 38 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сімі» №4133, що по вул. Львівська, 2 у м. Тернопіль, таємно, шляхом вільного доступу викрав з торгової полиці магазину товарно-матеріальні цінності, а саме кабаноси ТМ «Cheese», в кількості дві штуки, загальною вартістю 116,16 грн без ПДВ та слабоалкогольний напій ТМ «Рево», ємкістю 0,5 літра, в кількості дві штуки, загальною вартістю 75,28 грн без ПДВ. Вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав та щиро розкаявся.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши в сукупності докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Судом встановлено, що крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №162361 від 13 травня 2024 року, серії ВАД №162354 від 24 травня 2024 року та серії ВАД №162312 від 23 травня 2024 року; письмовою заявою ОСОБА_2 від 03 травня 2024 року; довідкою про вартість товару від 03 травня 2024 року; повідомленнями про крадіжку товару; актом інвентаризації (ревізії) магазину №4133, який знаходиться по вул. Львівська, 2 у м. Тернопіль від 15 травня 2024 року; актом інвентаризації (ревізії) магазину №4107, який знаходиться по вул. Львівська, 2 у м. Тернопіль від 24 квітня 2024 року; фотографіями з місця події; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 травня 2024 року, від 23 травня 2024 року та від 24 травня 2024 року; постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, визнання ним своєї вини та щире каяття, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 51, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у дохід держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя І.М. Черніцька