Єдиний унікальний номер судової справи 488/982/24
Номер провадження 33/812/314/24 Головуючий у місцевому суді: Головіна Т.М.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Петровського Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Петровського Леоніда Анатолійовича на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №560704, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 07 березня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 , 07 березня 2024 року о 16 год. 40 хв. в місті Миколаєві по провулку 295 Стрілкової дивізії біля будинку №68, керував транспортним засобом автомобілем марки та моделі Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року. Водій вже притягався до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 серпня 2023 року. Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 03 червня 2024 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Петровський Л.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 травня 2024 року та прийняти у справі нову постанову, якою закрити провадження у справі, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник зазначав, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неповнотою проведення судового розгляду і порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звернуто увагу, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 07 березня 2024 року містить виправлення, що взагалі не допускається.

Також, в суді першої інстанції захисник просив викликати у судове засідання поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, проте суддя безпідставно відмовив у задоволені вказаного клопотання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні брав участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Петровський Л.А., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.п.«а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Так, згідно з ч.2 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч.ч.3,4 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому, апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20 (провадження №51-944кмо23), відповідно до якого, у разі, коли особа вчинила кримінальне правопорушення в сфері дорожнього руху, передбачене нормами Кримінального кодексу України, суд має право застосувати до такої особи додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом навіть якщо вона до цього не мала такого права.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд окремо підкреслив, що особи, які керують транспортним засобом без достатніх теоретичних і практичних знань та без посвідчення водія, створюють підвищену суспільну небезпечність, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом в такому разі набуває особливого значення, а підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №560704, який надійшов на розгляд до Корабельного районного суду міста Миколаєва і був складений 07 березня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 , 07 березня 2024 року о 16 год. 40 хв. в місті Миколаєві по провулку 295 Стрілкової дивізії біля будинку №68, керував транспортним засобом автомобілем марки та моделі Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року. Водій вже притягався до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП на підставі рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 серпня 2023 року. Вказаним останній порушив п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

У вищевказаному протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції, ст.268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи за викликом суду.

Будь-яких заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_1 щодо його змісту не зазначено, останній своїм підписом підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений та його копію отримав.

Матеріали справи також не містять жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу або після його оформлення. Доказів оскарження дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не надали.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений та підписаний відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Вищевказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції, яким в чіткій послідовності зафіксовано перевірка документів водія.

Зокрема, дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що, 07 березня 2024 року працівники поліції підійшли до транспортного засобу автомобіля марки і моделі Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. За кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 Водію було повідомлено, що причиною його зупинки є те, що в його автомобілі відсутній передній номерний знак на місці, закріпленому заводом-виробником. Під час перевірки документів у водія транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 не має право керування транспортним засобом. Поліцейськими встановлено, що постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 позбавлено право керування транспортними засобами. В подальшому, водій вказав, що він обізнаний про рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 серпня 2023 року. Після чого працівником поліції було роз`яснено суть правопорушення та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Окрім того, поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 , що він відстороняється від керування транспортним засобом.

На відеозаписі також зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення з ним ОСОБА_1 .

Також, згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області від 08 березня 2024 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова ЕАС №6655550 від 09 березня 2023 року) .

Так, матеріали справи містять копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6655550 від 09 березня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 09 березня 2023 року в місті Миколаєві по проспекту Героїв України біля будинку №121 керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Матеріали даної справи не містять відомостей про скасування даної постанови чи оскарження дій поліцейських з приводу винесення вказаної постанови.

Крім того, постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн. Вказаною постановою встановлено, що 31 травня 2023 року ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування ним.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.п.«а`п.2.1 ПДР та прийняв законне судове рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

При цьому, не є слушним доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі, з приводу того, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . По-перше, з відеозапису, що наявний в матеріалах справи, убачається, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля в той час, як до нього підійшли співробітники поліції, які в подальшому зверталися до нього виключно як до водія автомобіля, який зупинили, і він заперечень з цього не висловлював. По-друге, встановлено, що під час спілкування поліцейських з водієм, саме ОСОБА_1 (особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення) знаходився на водійському місці та при спілкуванні із поліцейськими він не висловлював жодного заперечення та зауваження стосовно того, що саме він керував транспортним засобом, поводив себе як водій транспортного засобу, надавав документи на вимогу поліцейських, відповідав на їх запитання та не повідомляв про керування автомобілем іншою особою.

Також, апеляційний суд зауважує, що у ОСОБА_1 була можливість написати в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу обставин порушення та зазначити про те, що він не керував транспортним засобом, однак останній таким правом не скористався.

Що стосується посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на виправлення в протоколі про адміністративні правопорушення в частині часу вчинення адміністративного правопорушення, то вказане виправлення не є суттєвим порушенням та не тягне за собою недійсності протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначений час вчинення правопорушення апелянтом не спростований і підтверджується також відеозаписом, здійсненим поліцейським.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновок ЄСПЛ, що міститься у рішенні у справі Сутяжник проти Росії від 23 липня 2009 року, відповідно до якого не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Не кожен дефект певного адміністративного акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі №826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № /4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі №620/2520/20.

За такого, наявність виправлень в протоколі про адміністративне правопорушення щодо дати вчинення адміністративного правопорушення не є беззаперечною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом у справі.

Слід також зазначити, що допущені виправлення не унеможливлюють встановлення фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 07 березня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та вказані виправлення не вплинули на кваліфікацію дій останнього.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом події, постановою про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесеною за ч.2 ст.126 КУпАП серії ЕАС№6655550 від 09 березня 2023 року, та постановою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 серпня 2023 року, наданими поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 повторно протягом року, не маючи на це право, доведений та не спростований самим водієм, то апеляційний суд вважає, що районний суд правильно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху, яке вчинене повторно протягом року, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.5 ст.126 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Петровського Леоніда Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 30 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова