ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/179/24 Справа № 704/673/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Дьяченко Д. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткаченка М.О. на постанову Тальнівського райсуду Черкаської обл. від 15.02..2024 р., якою ОСОБА_1 , який наро-

дився 7.04.1983 р., громадянина України, має

вищу освіту, працює водієм в ПАТ «Комуна-

льник», одружений, має на утриманні двох

неповнолітніх дітей, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 11.05.2023 р. о 15:27 год. в м. Тальне Черкаської обл. по вул. Соборній ОСОБА_1 керував скутером Honda Dio без реєстраційного номеру з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в медичному закладі за згодою водія. Стан сп`яніння підтверджується актом № 460 хіміко-токсилогічних досліджень, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що справа розглянута судом з порушенням норм процесуального права, суд дав неправильну юридичну оцінку фактичним обставинам справи, формально підійшов до розгляду справи і дійшов помилкових висновків, допустивши порушення норм матеріального права, що призвело до винесення незаконного рішення.

Порушення процесуального права обґрунтовує тим, що суд чотири рази задовольняв клопотання захисника та відкладав розгляд справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 , але, у п`ятий раз, не задовольнив клопотання захисника про перенесення розгляду справи від 15.02.2024 р. До зазначеного клопотання захисником було надано відповідну медичну довідку, але суд розцінив зазначене клопотання як намагання затягнути розгляд справи та відмовив в задоволенні клопотання про перенесення. Захисник звертає увагу суду на той факт, що адмінправопорушення вчинено 11.05.2023 р., строк притягнення до адмінвідповідальності за даною категорією справ складає 1 рік, на момент розгляду справи пройшло 8 місяців, до закінчення строку притягнення до адмінвідповідальнсті ОСОБА_1 залишилося ще 4 місяці. Вважає, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушення право ОСОБА_1 на захист, що виразилося в тому, що останній втратив можливість надати докази, які спростовують його винуватість, та пояснення, що тягне за собою скасування рішення суду.

Вважає що суд невірно встановив фактичні обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення про доведеність вини ОСОБА_1 , зазначає що при вирішенні даної справи не було взято до уваги наступні обставини.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення ААД № 348553 від 8.07.2023 р. було зафіксовано, що 11.05.2023 р. о 15:27 год. в м. Тальне Черкаської обл. по вул. Соборній ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio без р/номеру з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що підтверджується актом КНП «ЧОНД», акт № 460 від 12.06.2023 р.

Взяття судом за основу при винесення рішення лише протоколу про адмінправопорушення та акту КНП «ЧОНД» не може свідчити про всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи.

Поза увагою суду залишилося те, що 11.05.2023 р. після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано йому поїхати в КНП «Тальнівська БЛ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При огляді ОСОБА_1 лікар в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 від 11.05.2023 р. встановив відсутність клінічної картини ознак наркотичного сп`яніння, а саме вираженого тремтіння пальців рук, розширених зіниць які не реагують на світло, координації рухів, сонливості та інших ознак наркотичного сп`яніння, встановлено лише наявність слідів вживання метадону. Однак працівники поліції наполягли на здачі біологічного середовища, на що погодився ОСОБА_1 та зазначені біоматеріали направлені до КНП «ЧОНД». 7.07.2023 р. прийшов позитивний результат на метадон, однак в даному результаті не вказано в якій концентрації виявлено метадон, що викликає сумніви в достовірності. Також судом не враховано, що він працює водієм та позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами позбавить його та його родину єдиного джерела доходів сім`ї.

Крім того ОСОБА_1 з актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 від 11.05.2023 р., яким встановлено відсутність клінічної картини ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, встановлено лише наявність слідів вживання метадону - не ознайомлений, його підпис на акті відсутній.

Згідно акту хіміко-токсикологічного дослідження № 460 від 11.05.2023 р. КНП «ЧОНД», встановлено «позитивний результат ім/ф на метадон. Тест на амфетамін, марихуану негативні», проводилося дослідження зразків сечі і є лише попереднім аналітичним результатом, для отримання заключного результату потрібен більш специфічний альтернативний метод дослідження, вважає що двохетапність дослідження не проведена, а тому такий висновок є недійсним.

Вважає, що матеріалами достовірно не становлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього не входить.

Докази належного повідомлення правопорушника та його захисника про час та місце розгляду справи наявні в матеріалах провадження ( а. пр. 76 та 77).

За таких обставин, за наявності клопотання захисника про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника та його захисника за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адмінправопору-шення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова суду, згідно до ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону судом дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, суд першої інстанції послався на протокол про адмінправопорушення серії ААД № 348553 від 8.07.2023 р. та акт хіміко-токсикологічних досліджень № 460 КНП «ЧОНД» щодо результатів дослідження речовин, які визивають дурман відносно ОСОБА_1 , згідно якого за результатами лабораторного дослідження встановлено «позитивний ім/ф тест на метадон. Тести на марихуану та амфетамін негативні».

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» і свідчать про безумовну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно п. 4 розділу I. «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотич-ного сп`яніння, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (пору-шення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Виявлення, перевірка наявності цих ознак сп`яніння, а також посилання на них в судовому рішенні необхідні тільки в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння ( п. 2.5 ПДР України), яка становить собою окремий склад правопорушення, встановлений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте суд, всупереч вимогам КУпАП вказав на наявність у ОСОБА_1 цих ознак, але не розкрив їх зміст, та визнав його винним в порушенні п. 2.9 а) ПДР України, якою водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, суд припустився суперечностей, які істотно вплинули на законність судового рішення та є безумовною підставою для його скасування.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучають-ся до протоколу про адмінправопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічна норма міститься і в п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 9.11.2015 р. №1452/735.

Зі змісту судового рішення випливає, що огляд ОСОБА_1 проводився у медичному закладі, але в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановленої форми згідно п. 8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9.11.2015 р. № 1452/735 та головне відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений п. 16 розділу ІІІ згаданої інструкції, та проведений належним закладом охорони здоров`я.

Суд першої інстанції у постанові послався на копію акту хіміко-токсикологічного дослідження № 460, в якому вказано, що згідно направлення КНП «Тальне БЛ» лікаря ОСОБА_3 від 11.05.2023 р. лікарем-лаборантом ЧОНД ОСОБА_4 9.06.2023 р. було проведено хіміко-токсикологічне дослідження сечі ОСОБА_1 забраної 11.05.2023 р. та доставленої до лабораторії 8.06.2023 р. Суд першої інстанції дослідив цей документ та на його підставі зробив висновки, що він підтверджує стан сп`яніння у особи.

Але цей документ, як вказано у його змісті, підтверджує тільки те, що лікар-лаборант КНП «ЧОНД» провів хіміко-токсилогічне дослідження сечі людини та встановив наявність у ній певних хімічних речовин, що є цілком природним фактом. Таке хіміко-токсилогічне дослідження використовує лікар-нарколог для встановлення остаточного діагнозу.

Висновок щодо наявності чи відсутності стану сп`яніння у особи, відповідно до діючої нормативно-правової бази, має право зробити виключно лікар в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Працівник поліції склав протокол про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 тільки на підставі копії акту хіміко-токсикологічного дослідження № 460, не долучив до протоколу висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та направив матеріали до суду. Такий акт хіміко-токсикологічного дослідження має використовувати виключно лікар при проведенні огляду, а не працівник поліції чи суд.

Суд першої інстанції розглянув справу та ухвалив рішення без такого висновку, що є безумовним порушенням вимог закону та однією з підстав для скасування судового рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), та згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Ст. 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та встановлення у передбачений законом спосіб стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення.

З долученої захисником до апеляційної скарги в якості додатка копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 від 11.05.2023 р. (а. пр. 48), вбачається, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-наркологом КНП «Тальнівська Б.Л.» ОСОБА_5 Заключний діагноз ( за результатами огляду та тестів) встановлено: ознак сп`яніння не виявлено. При проведенні лабораторного тестування комбінованим тестом на наркотики № 6 результат лабораторних тестів слабопозитивний на метадон.

Не погодившись з цим висновком, ОСОБА_1 повторно здав біоматеріали, які були направлені до КНП «ЧОНД». З доданого до протоколу акту хіміко-токсикологічного дослідження № 460 встановлено що згідно направлення КНП «Тальне БЛ» лікаря ОСОБА_3 від 11.05.2023 р. лікарем ЧОНД ОСОБА_4 9.06.2023 р. проведено хіміко-токсикологічне дослідження сечі забраної 11.05.2023 р. та доставленої до лабораторії 8.06.2023 р. ОСОБА_1 .

Дослідження проводилося відповідно до діючої нормативної бази, а саме наказу МОЗ України № 322 від 19.06.2006 р. методичні рекомендації «Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики». При лабораторному дослідженні зразків сечі в лабораторії КНП «ЧОНД» використовувався імунохроматографічний тест на виявлення амфетаміну in vitro (якісний метод, який здійснюється за допомогою імунохроматографічних тестів, які зареєстровані в Україні).

Відповідно до п. 1 вказаних методичних рекомендацій «Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики», токсикологічний аналіз повинен застосовуватися на стратегії судово-медичної токсикології, в основі якої лежить метод скринінгу. Остання допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати. ... Усі зразки, що дали «позитивний» результат, далі досліджуються підтверджуючими методами. В п. 2 цих методичних рекомендацій вказано, що проби, які показали «позитивний» результат, повинні бути обов`язково підтверджені іншими більш селективними методами. Така двохетапність токсикологічного аналізу підвищує достовірність кінцевого заключення і відповідає як міжнародним стандартам, так і вітчизняним стандартам діагностики та лікування (Наказ МОЗ України № 507 від 28.12.2002 р.). Відповідно до п. 2.5 виявлення та тлумачення результатів імунної реакції вказаних методичних рекомендацій, у випадку забарвлення однієї смуги (у зоні контролю «С») - тест вважається позитивним. Висновок: можлива наявність наркотику, що визначається у досліджуваному зразку. Подальші дії: результат тесту потребує обов`язкового підтвердження іншими методами.

Згідно Інструкції до тесту для виявлення наркотиків у сечі, зазначено, що дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім аналітичним результатом. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод, а саме газова хроматографія/масс спектрофотометрія. Існує можливість технічної або процедурної помилки, а також заважаючі речовини можуть призвести до помилкових результатів

Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, що має зробити лікар в процесі огляду водія.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння не відповідає вимогам норматив-но-правових актів, тому що лабораторне дослідження біоматеріалу в КНП «ЧОНД» у повній відповідності до діючих нормативно-правових актів, а саме двохетапність - не проводилося.

Згідно акту медичного огляду КНП «Тальнівська БЛ» № 41 від 11.05.2023 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час медичного огляду у ОСОБА_1 ознак алкогольного, так і наркотичного сп`яніння виявлено не було, встановлено сліди вживання метадону.

Протокол про адмінправопорушення складено на підставі акту хіміко-токсикологічних досліджень № 460 КНП «ЧОНД» щодо результатів дослідження речовин, які визивають дурман відносно ОСОБА_1 , згідно якого за результатами лабораторного дослідження позитивний ім/ф тест на метадон. Тести на марихуану та амфетамін негативні, крім того в ньому зазначено про наявність методону в крові, однак висновок лікаря, як підстава для складення протоколу про адмінправопорушення, в матеріалах справи відсутній.

На переконання апеляційного суду, факт відсутності у особи, яка керує транспортним засобом, будь-яких ознак сп`яніння, що встановлено відповідними медичними висновком, виключає підстави притягнення її до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин, формальна наявність у сечі ОСОБА_1 слідів вживання метадону не може бути безумовним доказом його перебування у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адмінправопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адмінвідповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачяться на його користь, а викладені в протоколі про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адмінправопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення процесуального права, які виразилися в тому що суд чотири рази задовольняв клопотання захисника та відкладав розгляд справи, але у п`ятий раз не задовольнив клопотання захисника про перенесення розгляду справи від 15.02.2024 р., хоча до зазначеного клопотання захисником було надано відповідну медичну довідку, але суд розцінив зазначене клопотання як намагання затягнути розгляд справи та відмовив в задоволенні клопотання є необґрунтованими.

Ст. 268 КУпАП встановлено, що справа про адмінправопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Вказана норма не передбачає обов`язкову участь особи, яка притягається до адмінвідповідальності за статтею 130 КУпАП, в розгляді такої справи.

За таких обставин, суд, за наявності клопотання захисника про відкладення розгляду справи, мав право вирішувати чи є вказана захисником причина поважною та чиє є підстави для задоволення клопотання. Суд належним чином обґрунтував своє рішення про розгляд справи без участі сторін та вважав за можливе розглянути справу без участі правопорушника. Апеляційний суд не вбачає в цих діях порушення права на захист, тому що дії суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адмінправопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адмінправо-порушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Тальнівського райсуду Черкаської обл. від 15.02.2024 р. відносно ОСОБА_1 скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка М.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.