ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/160/24 Номер провадження 33/814/848/24Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черниша Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Черниша Євгенія Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 30 травня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оржицького районного суду Полтавської області від 30 травня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605.60 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 01 березня 2024 року, близько 18:35 год. по вул. Центральна, 27 в селищі Оржиця Лубенського району Полтавської області, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме після наїзду на автомобіль «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , залишила місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення п.п. «А» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Оржицького районного суду Полтавської області від 30 травня 2024 року, ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Черниша Є.А. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Черниш Є.А. в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктом правопорушення є фізично осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №282172 від 01 березня 2024 року (а.с.1) вбачається, що 01 березня 2023 року о 18:35 год. по вул. Центральна, 27 в селищі Оржиця Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме після наїзду на автомобіль «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , залишила місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення п.п. «А» п. 2.10 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №282172 від 01 березня 2024 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№282174 від 01 березня 2024, відповідно до якого ОСОБА_1 скоїла дорожньо-транспорту пригоду, а саме здійснила наїзд на автомобіль Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 ; копію схеми ДТП; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 282173 від 01 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого остання пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810», результат якого склав 2.65% концентрації алкоголю у видихуваному водієм повітрі; копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння; копію чека вимірювального приладу Drager від 01 березня 2024 року №719; копію письмових пояснень ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він був свідком того, як автомобіль Ланос д.н.з. НОМЕР_1 вдарив білий джип Хюндай Туксон, та бачив як за кермо сідала жінка з явними ознаками сп`яніння; відеозаписи.

Надавши оцінку зазначеним доказам, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість твердження захисника, особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Черниша Є.А. про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення підзахисної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачається, що на запитання поліцейського «За кермом ви перебували, так ?» ОСОБА_1 відповідала «Я перебувала да», та на запитання «Ви не бачили, що машину вдарили?» ОСОБА_1 відповіла «я бачила, що вдарила», тобто, визнала факт керування транспортним засобом та причетність до скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, як автомобіль «Daewoo Lanos» здійснює наїзд на транспортний засіб «Hyundai Tucson» після чого залишає місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому апеляційний суд враховує, що факт наявності ДТП підтверджено також постановою Оржицького районного суду Полтавської області від 05 вересня 2024 року якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 38 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення, а наявність чи відсутність вини учасника ДТП в її скоєнні не має правового значення для кваліфікації дій особи за ст. 122-4 КУпАП.

Відтак, відсутність вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, не впливає на сам факт існування ДТП та на необхідність поводження причетної до неї особи у відповідності до ПДР.

Враховуючи вищевикладене, закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 38 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, не спростовує наявність самої події ДТП, учасником якої була ОСОБА_1 , а також висновку суду про те, що будучи причетним до ДТП вона всупереч п. 2.10 (а) ПДР України, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди до якої вона причетна.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію її дій за ст.122-4 КУпАП а саме: залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У свою чергу, стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення є належним чином мотивованим та таким, що відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Оржицького районного суду Полтавської області від 30 травня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко