П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2434/24

Провадження № 3/348/1125/24

14 жовтня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 580672 від 26.09.2024, складеного поліцейським СРПП Надвірнянського РВП ГУНП Берчаком М.М. вбачається, що 26.09.2024 близько 13-30 год. в с. Зелена уч. Фентераль, Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 перебуваючи у п`яному вигляді, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на словах своїй дружині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру, протягом року повторно, де вбачається правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він проживає в с. Зелена разом із своїм сином. Дружина ОСОБА_2 з двома доньками у липні 2024 переїхала жити в с. Красна до іншого чоловіка. 26.09.2024 в обідній час він пив пиво біля магазину із знайомими. Зателефонувала сестра та повідомила, що приїхала колишня дружина забрати речі. Коли він приїхав додому, там вже були працівники поліції. Дружину він не ображав, не чіпав, не бив, побачив її вперше, коли повернувся додому. Зазначив, що дружина сама постійно провокує будь-якого роду конфлікт і одразу ж викликає поліцію.

Потепіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що в липні 2024 року вона разом з двома неповнолітніми доньками переїхала жити в с. Красна. 26 вересня вона приїхала до чоловіка за речами. Чоловік висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував їй, аби вона не заходила на подвір`я.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1 26.09.2024 вона була у брата в гостях. Поки не приїхала поліція, невістки вона не бачила, остання, сказала, що брат її ударив рукою в область вуха. Але брата в той час вдома не було, він поїхав до магазину на велосипеді, і повернувся коли вже приїхала поліція. Вона зателефонувала брату та повідомила, що сталося. Конфлікту в той день між братом та невісткою не було.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомила, що вона є дружиною брата ОСОБА_1 та проживає поряд із останнім. 26 вересня 2024 року вона була вдома, почула на вулиці гучну розмову, вийшла, побачила працівників поліції та дружину ОСОБА_5 . Потім під`їхав ОСОБА_6 на велосипеді. Також зазначила, що ОСОБА_7 постійно провокує та створює конфлікти, та щоб вирішити свої сімейні справи, остання постійно викликає поліцію.

Малолітній свідок ОСОБА_8 у присутності законного представника ОСОБА_1 пояснив, що він проживає разом з татом, мама з сестрами поїхала від них проживати в с. Красна. 26 вересня 2024 мама приїхала, щоб забрати речі, тато в той день на маму не кричав, не сварився.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, які передбачені у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З наведеного вбачається, що психологічне насильство настає у випадку словесної образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, вчинення інших діянь, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, що завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство настає у випадку нанесення ляпасів, стусанів, штовхання, щипання, шмагання, кусання, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП передбачає ознаки - настання наслідків насильства, зокрема, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 580672 від 26.09.2024, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмові пояснення ОСОБА_2 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію постанови Надвірнянського районного суду від 04.07.2024.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Постанова Надвірнянського районного суду від 04.07.2024 не може бути визнана належним доказом по даній справі, оскільки містить обставини вчинення інших правопорушень від 08.04.2024 та від 02.05.2024.

Фактично висновки посадової особи органу поліції про вчинення домашнього насильства ґрунтуються на даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 .

Враховуючи пояснення, надані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідками у судовому засіданні, досліджені матеріали справи, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 та завдання ОСОБА_1 чи можливого завдання ним шкоди психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує тривалий обопільний конфлікт, внаслідок чого між ними відбуваються постійні обопільні сварки.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Усупереч приписів вказаної норми КУпАП складений відносно ОСОБА_1 протокол не підтверджений достатніми фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення в діях останнього.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 , матеріали справи є сумнівними.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, суд вважає, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення домашнього насильства, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Т.А.Бурдун