ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/980/23

Провадження № 33/4820/396/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції за участю секретаря Мельничук К.С., захисника Киричука С.В., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду від 24 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 29.05.2023 року о 20 год. 58 хв. в с. Щиборівка вул. Центральна, 50, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810», тест №1674, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог п. 8 Розділу І та п. 3 Розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/535 від 09.11.2015 року, оскільки такий був проведений не лікарем закладу охорони здоров`я, куди він був доставлений, у зв`язку з тим, що мала місце ДТП, а поліцейським з використанням приладу «Драгер 6810», отже, вважає такий огляд недійсним.

Разом з тим, зазначає, що в результаті даної ДТП її учасники отримали тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні, а особисто він перебував у непритомному стані, проте суд на вказане уваги не звернув.

Посилається і на те, що суд не вправі був допитувати поліцейського в якості свідка, оскільки такий є заінтересованою особою у цій справі.

А тому, вважає, що суд не дав належної правової оцінки усім доказам по справі, не врахував грубі порушення під час його огляду на стан сп`яніння, отже виніс постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Киричук С.В. підтримав доводи апеляційної скарги, поданої особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 306039 від 29.05.2023 року, з якого вбачається, що 29.05.2023 року о 20 год. 58 хв. в с. Щиборівка вул. Центральна, 50, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810», зі згоди водія, тест №1674, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з наявністю запаху алкоголю із порожнини рота, із результатом такого проведення ОСОБА_1 був згідний (а.с.4);

- роздруківкою результату тестування «Drager ALCOTEST 6810»від 29.05.2023 року, результат 2,22 ‰ (а.с.5);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2023 року (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який підтвердив факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 у вечірню пору 29.05.2023 року, після чого останній керував транспортним засобом (а.с.9);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 306039 від 29.05.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольних напоїв, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат огляду становив 2,22 ‰, із результатом останній погодився (а.с.13);

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, і спростовуються наведеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на порушення вимог п. 8 Розділу І та п. 3 Розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у зв`язку з чим огляд повинен бути визнаний недійсним, апеляційний суд відкидає за таких підстав.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 266 ч.ч. 2.3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із відеозапису події, зокрема під час встановлення особи водія автомобіля Форд Фієста, яким є ОСОБА_1 , останній визнав, що вживав алкоголь, надав згоду на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» в медичному закладі, куди був доставлений працівниками поліції у зв`язку із отриманою травмою внаслідок ДТП. За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тест № 1674, результат 2,22 ‰, на запитання поліцейського чи згідний він з результатом водій відповів, що з результатом згідний.

Будь-яких заперечень щодо процедури проведення огляду ОСОБА_1 не висловлював, показ приладу «Drager ALCOTEST 6810» не спростовував, бажання пройти повторний огляд в медичному закладі лікарем наркологом не висловлював.

Разом з тим, як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 від 29.05.2023 року, останній скріпив власноручним підписом графу «З результатами згоден», при цьому не висував жодних заперечень чи скарг (а.с.4).

Свідок ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду провадження пояснив, що був учасником ДТП 29.05.23 року за участю водія ОСОБА_1 , отримав травми був доставлений до лікарні, де йому надавалася медична допомога, проходив лікування. Він не знає, чи перебував у стані сп`яніння водій ОСОБА_1 на час ДТП.

Апеляційний суд виходить з того, що факту ДТП та травмування водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та пасажира, їх доставка до лікарні 29.05.23 року ніким не оспорюється та є доведеним.

Апеляційні твердження захисту про те, що оскільки ОСОБА_1 вчинив ДТП де травмувалися інші учасники дорожнього руху та він сам, тому огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 мав проходити виключно в медичному закладі, та висновків суду про керування ним транспортним засобом у стані сп`яніння не спростовують. Суд вважає такі твердження помилковими, оскільки ОСОБА_1 , виходячи з відеозапису подій, перебував у свідомості, погодився продути алкотест драгер, що знаходився у працівників поліції, результатів огляду не заперечував.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а також є беззаперечними, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому ж проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а не лікарем закладу охорони здоров`я, не є істотним порушенням вимог КУпАП, з огляду на те, що це порушення не призвело до порушення конституційних прав та свобод, яке могло б вплинути на результат проведення такого огляду.

Крім того, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди її учасники отримали тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні, а особисто він перебував у непритомному стані, апеляційний суд вважає неспроможними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не вправі був допитувати поліцейського в якості свідка, оскільки такий є заінтересованим у розгляді справи, на переконання суду, є безпідставними, оскільки інспектор поліції Кирилюк О.І. був допитаний як посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та надав пояснення які стосувалися обставин складання такого протоколу.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необґрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красилівського районного суду від 24 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: