СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6551/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участі захисника Лічмана О.М., розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського УП ГУ Національної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, українця, громадянина України, який є пенсіонером, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 06.09.2024 приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , навмисно застосував дії психологічного характеру стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме погрожував собі нашкодити, налякав, чим вчинив домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Лічман О.М. не заперечував щодо розгляду справи за відсутності вказаних осіб та зазначив, що ОСОБА_1 хворіє, тому вчинив такі дії.

Слід також зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»). За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Також слід зазначити, що положеннями ст. 268 не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вислухавши позицію захисника Лічмана О.М., ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 584221 від 06.09.2024, складений стосовно ОСОБА_1 ; рапорт від 06.09.2024, зареєстрований ЄО за № 54894; рапорт від 06.09.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 від 06.09.2024; довідку інспектора СПДН Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ст. лейтенанта поліції Байрамова Ф. від 06.09.2024, згідно з якою ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1732 КУпАП не притягався; виписку з медичної карти стаціонарного пацієнта на злоякісне ноутворення 23/09-24/о від 19.09.2024, суддя дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

До основних напрямів реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству відноситься, зокрема, належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (п. 4. ч. 2 ст. 5 Закону), а суд є суб`єктом, на якого покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, приходжу до висновку про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним, відтак, вважаю за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 9, 22, ч. 1 ст. 1732, ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь