Провадження №3/522/8684/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., секретаря Перебендюка Д.К., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

13.10.2024 о 20 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 112 керував транспортним засобом мопед марки Suzuki д.н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкогольні напої, а саме горілку «Greenday», міцністю 40 %. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №114963 від 13.10.2024 за ч.4 ст.130 КУпАП, який підписав правопорушник. Від дачі пояснень правопорушник відмовився.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, стосовно якої складені матеріали, який в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було повідомлено належним чином працівником патрульної поліції під час складання протоколу. Крім того, судом було повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом виставленням інформації на сайті «Судова влада». Засоби зв`язку в матеріалах провадження відсутні.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях правопорушника наявні ознаки та склад вказаного правопорушення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом серії АБА №114963 від 13.11.2024, направленням до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, диском із записами з боді-камер працівників поліції, поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 після ДТП придбав та вживав горілку та іншими матеріалами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу без з позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно Довідки інформаційного порталу Національної поліції, станом на 17.10.2024 ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та відповідно не набував такого права, а тому в розумінні положень ПДР не є водієм. Для такої категорії правопорушників (інші особи) санкція ч.4 ст.130 КУпАП передбачає стягнення лише у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст.130, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: