Провадження № 3/646/4642/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кондратенка В.А.,

В С Т А Н О В И В :

28 вересня 2024 року о 18 год 53 хв ОСОБА_1 на пр-ті Аерокосмічному, 176 у м.Харкові керував електросамокатом ООк-ТЕС з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчила сукупність ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння пройдено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, який показав результат 1,38 проміле. З результатами огляду в ОСОБА_1 не погодився, але відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що він рухався на електросамокаті, правил дорожнього руху не порушував, були відсутні підстави для його зупинки. Захисник Кондратенко В.А. просив суд закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, не надано відповідного сертифікати, свідоцтво на повірку на газоаналізатор, вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом. Посилався на позиції Верховного суду у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року та необхідність трактувати усі сумніви на користь особи, яка притягається до адміністравтиної відповідальності.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями п.2.5 цих же Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу поліцейським надається на вимогу водія.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом шостим вищезазначеного Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ЕПР1 № 138852 від 28.09.2024 встановлено, що поліцейськими виявлено наявність сукупності вищевказаних ознак сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Оглянувши у судовому засіданні долучений до протоколу ЕПР1 № 138852 від 28.09.2024 відеозапис з бодікамер поліцейського, який мітить безпосередній рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , судом встановлено, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місця зупинки транспортного засобу, той погодився, оскільки не заперечував вжиття алкогольних напоїв, потім після позитивного результату алкотестеру він не погодився та відмовився від проходження медичного огляду безпосередньо у медичному закладі. Поліцейським йому було роз`яснено порядок такого проходження та наслідки відмови від його проходження, але ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Відповідно до п.п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не оскаржував дії працівників поліції, твердження сторони захисту щодо нероз`яснення ОСОБА_1 його прав та наслідків відмови від проходження медичного огляду при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, факт правопорушення підтверджується у сукупності вищевказаними доказами, а також направленням на огляд до КНП ХОР «ОКНЛ», від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який показав позитивний резултьтат на місці зупинки електросамокату.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки таке володіння є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. А тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків,та приймаючи до уваги безальтернативність розміру штрафу, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Кондратенка В.А. щодо наявності підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення суд вважає необгрунтованими та розцінює їх, як спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М.Демченко