Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/310/24 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 155 КУпАП суддя Зубар Н.Б.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн.

За постановою судді, у протоколі про адміністративне правопорушення № 236 від 19.04.2024 р. посадовою особою начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Миколаївській області ОСОБА_2 зазначено, що, при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , адреса розташування господарської одиниці: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення щодо проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій із порушенням режиму попереднього програмування для підакцизних товарів, на порушення вимоги п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з протоколом дата, час і місце вчинення правопорушення 19.04.2024 р., час: 11.36 год. (акт перевірки від 19.04.2024 №7950/14-29-09-01-08/) за адресою розташування господарської одиниці: АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.1 ст.155-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Посилається на те, що судом помилково зазначено про вчинення адміністративного правопорушення 19 квітня 2024 року. Відповідно до акту, на який посилається суд, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, стосується реалізації напитку «Настойка українська 0,5 л.», яка відбулась 17.12.2023 р. о 13.08 год. та 17.00 год., та 29.12.2024 р. о 19.52 год. Отже, оскільки це правопорушення не є триваючим, строки повинні відчислятися з моменту його фактичного вчинення і стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення. На час розгляду справи судом 14.05.2024 р. минуло 4 місяці та 14 днів після вчинення адміністративного правопорушення, а тому стягнення не може бути накладено і відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначає, що оскаржуючи постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.05.2024 р., вона апеляційну скаргу направила через систему Електронний суд 20.05.2024 р. на адресу Миколаївського апеляційного суду, яка в подальшому перенаправлена до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області. 27.05.2024 р., поза межами строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга з матеріалами справи надійшла до Миколаївського апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.05.2024 р. подана через систему Електронний суд 20.05.2024 р. на адресу Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга скерована на адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області. 27.05.2024 р. апеляційна скарга ОСОБА_1 разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення надійшла до Миколаївського апеляційного суду.

Враховуючи наведене, вважаю за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вказані вимоги як органом, що здійснював провадження, так і суддею, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , не дотримано, виходячи з наступного.

В протоколі № 236 про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 р. зазначене, що посадовою особою начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Миколаївській області ОСОБА_2 при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , адреса розташування господарської одиниці: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення щодо проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій із порушенням режиму попереднього програмування для підакцизних товарів, чим порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з протоколом дата, час і місце вчинення правопорушення, правопорушення виявлено 19.04.2024 р., час: 11.36 год. (акт перевірки від 19.04.2024 №7950/14-29-09-01-08/) за адресою розташування господарської одиниці: АДРЕСА_1 .

Аналіз наведеного протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про наступне

- начальником відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Миколаївській області ОСОБА_2 здійснено перевірку ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_2 , адреса розташування господарської одиниці: АДРЕСА_1 ;

- за результатами перевірки складено акт від 19.04.2024 №7950/14-29-09-01-08/ за адресою розташування господарської одиниці: АДРЕСА_1 .

- 19.04.2024 р. у зв`язку із зафіксованими порушеннями вимог п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», складено протокол № 236 про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи данні, викладені у зазначеному протоколі, суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, вирішуючи питання про доведеність вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , дійшов висновку, що правопорушення, вчинене зазначеною особою, відбулось 19.04.2024 р.

Проте, в апеляційній скарзі, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , наполяґає на тому, що правопорушення було вчинено 17.12.2023 р. о 13.08 год. та 17.00 год., та 29.12.2024 р., а виявлено в ході проведення перевірки 19.04.2024 р.

Протокол про адміністративне правопорушення, як і будь який інший документ, має бути викладений в такій спосіб, щоб інформація мала бути зрозумілою будь якій особі, в тому числі особі, відносно якої він складається і суду та не підлягала різному тлумаченню.

У контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Принцип верховенства права одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанціях не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Протокол № 236 про адміністративне правопорушення містить інформацію про проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій із порушенням режиму попереднього програмування для підакцизних товарів, чим порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», але в ч. 1 ст. 256 КУпАП, висуваються вимоги про зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення даних, необхідних для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, часу вчинення та суті правопорушення.

Не зазначення конкретного часу та суті вчинення адміністративного правопорушення у протоколі, а лише цитування п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», є порушенням норм, визначених ст. 1 ст. 256 КУпАП, що призвело, в даному випадку, до винесення судом неправомірного рішення.

З урахуванням положень ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, всі обставини мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам не надав, чим порушив вимоги ст. 280 КУпАП.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскільки наведені порушення закону, які допущені органом, який склав протокол, є істотними і перешкоджають провадженню у справі, не можуть бути усунені при судовому розгляді апеляційним судом, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 є обґрунтованою і постанова суду підлягає скасуванню, як незаконна і невмотивована, а провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва