Провадження № 3/175/5389/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року смт. Слобожанське Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №112522 від 25.05.2024, ОСОБА_1 25.05.2024 о 23-55 год. на вул. Центральній в с.Сурсько-Литовське керував транспортним засобом «Mitsubishi» Lancer , реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат якого позитивний і становить 1,61 ‰ (тест №61). Керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мішин М.В. в суді зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає, так як був лише пасажиром в автомобілі та звернув увагу суду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Долучений до протоколу відеозапис зроблений вибірково на власний мобільний пристрій працівника поліції, який не може бути належним та допустимим доказом. Також захисник Мішин зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №112522 складений 25.05.2024, в якому вже констатовано, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в той же час огляд ОСОБА_1 проведено лише 26.05.2024 о 00.28 год., тобто вже після складання вищевказаного протоколу, а також в матеріалах справи відсутній Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , в якому зазначається результат огляду та згода або незгода з ним водія. На підставі вищезазначеного просив суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №112522 від 25.05.2024, ОСОБА_1 25.05.2024 о 23-55 год. на вул. Центральній в с.Сурсько-Литовське керував транспортним засобом «Mitsubishi» Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом матеріали адміністративної справи не містять.

Також, згідно роздруківки тесту №61 газоаналізатора ALCOTEST 6820 приладу №АRSC 0091 (принтер №АRSA 0127) від 26.05.2024, оглядом на місці зупинки у ОСОБА_1 виявлено 1,61 ‰.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 Розділу ІІ зазначеної Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду та роздрукування показників спеціального технічного засобу.

Однак в матеріалах справи відсутній Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , в якому зазначаються результати огляду водія на стан сп`яніння та його згода з такими результатами. Наданий суду відеозапис також не містить інформації, що ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №112522 від 25.05.2024, роздруківка тесту №61 газоаналізатора ALCOTEST 6820 та відеозапис тривалістю 1 хвилина 45 секунд.

Будь - яких інших доказів (пояснень свідків, відео, тощо), які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його згоду з результатом проведеного огляду поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, матеріали справи не містять, а тому на думку суду факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є не доведеним.

Суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Барбера, Мессегу і Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Вищевикладене свідчить про те, що особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.130, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя В.О.Заборський