Номер провадження: 33/813/1588/24
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Подуст Т.П.,

особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника, - Войнаровської В.Е. ,

представника Одеської митниці - Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Войнаровської Вікторії Едуардівни в інтересах ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 09 січня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст протоколу та оскаржуваної постанови суду першої інстанції

25.09.2023 відносно громадянина Франції ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №1582/50000/23 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до протоколу 25.09.2023 о 12.35 в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки - Удобне - Паланка» митного поста «Білгород-Дністровській» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України до Молдови в`їхав транспортний засіб «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації FR - Франція, під керуванням громадянина Франції ОСОБА_1 . Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за паспортними даними громадянина Франції ОСОБА_1 встановлено, що 28.06.2021 об 14:06:49 вказаним громадянином ввезено на митну територію України через пункт пропуску "Кучурган - Первомайськ" митного поста "Кучурган" транспортний засіб «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації FR - Франція, у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року», по якому відсутні відомості щодо подальшого вивезення. До митного органу з метою продовження строку тимчасового ввезення вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку громадянин Франції ОСОБА_1 не надавав. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 25.09.2023 відсутня. Таким чином, за позицією митниці, громадянин Франції ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 09.01.2024 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу безпосереднього предмету правопорушення, а саме: автомобілю «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації FR - Франція. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та заперечення на неї

В апеляційній скарзі захисник Войнаровська В.Е. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 09.01.2024 та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.487,527 МК України. До скарги додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заяви про поновлення строку захисник послалась на те, що особа, яка притягається до відповідальності, належним чином не була повідомлена про слухання справи, справа розглянута за її відсутності та відсутності перекладача. Про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізнався 26.04.2024, після укладення договору про надання правничої допомоги. Вперше з апеляційною скаргою звернувся 06.05.2024, яка повернута судом апеляційної інстанції, у зв`язку з відсутністю договору про надання правової допомоги, копію постанови отримано 21.05.2024.

В обґрунтування скарги представник зазначила, що судом першої інстанції оскаржуване судове рішення винесено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а висновки суду є такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на таке:

-до протоколу про порушення митних правил не надано документів перекладача, а тому вказаний в протоколі підпис перекладача є формальним;

- в протоколі не зазначено жодних відомостей про те, чи володіє ОСОБА_1 українською мовою, якою ведеться провадження;

-жодних відомостей про участь перекладача під час складання протоколу не зазначено;

- суду не надано відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 розуміє українську мову та не потребує перекладача;

-під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки;

- судом не враховано, що у зв`язку із військовим станом, запчастини було важко дістати, що пояснює неможливість швидко та без порушень правил МК України вивезти автомобіль з території України;

- особа, яка притягається до відповідальності, належним чином не була повідомлена про слухання справи;

- судом не враховані пом`якшуючи обставини, зокрема: з початку військової агресії РФ проти України, ОСОБА_1 активно працював в якості волонтера та надавав допомогу багатьом містам України, відповідні подяки долучені до апеляційної скарги; апелянт вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, у чому щиро розкаявся.

У письмових запереченнях представник митниці, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 01.09.2024 - без змін. Зазначала, що ОСОБА_1 пропустив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, до митного органу з метою продовження строку не звертався, документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами та засвідчені в установленому порядку, не надавав. Саме по собі включення введення воєнного стану в Україні до переліку форс-мажорних обставин не свідчить, що особа через дію воєнного стану автоматично звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання зворотного вивезення авто. Участь перекладача регламентована положеннями ст.503 МК України. При цьому, законодавчо не передбачено надання громадянином, який залучається у якості перекладача, будь-яких документів, які підтверджують його володіння мовою, не встановлена процедура офіційного призначення перекладача, а тим паче надання відеозапису щодо розуміння особою, яка притягається, української мови. Під час складення протоколу був залучений перекладач, з огляду на те, що порушник є громадянином Франції. При цьому, ОСОБА_1 надав власні пояснення англійською мовою. Представник митниці зауважила, що з дати складання та отримання протоколу (25.09.2023) та до винесення судового рішення ОСОБА_1 не вживав жодних заходів щодо надання будь-яких доказів на свою користь, не користувався належними йому процесуальними правами та не приймав участь під час провадження та розгляду вказаної справи ні особисто, ні через представника. На підтвердження поважних причин пропуску строку ОСОБА_1 доказів не надав.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Войнаровська В.Е., яка також здійснювала переклад особі, яка притягається до відповідальності, підтримали клопотання про поновлення строку, доводи та вимоги апеляційної скарги. Представник митниці заперечувала проти апеляційної скарги та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

За положеннями ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що протокол про порушення митних правил від 25.09.2023 складено у присутності особи, яка притягається до відповідальності. Копію протоколу ОСОБА_1 отримав 25.09.2023, про що розписався у протоколі. В той же день (25.09.2023) ОСОБА_1 надав митниці власні письмові пояснення англійською мовою, в яких зазначив контактний номер телефону НОМЕР_3 .

30.11.2023 справа надійшла до Малиновського районного суду м.Одеси.

02.01.2024 суд повідомив ОСОБА_1 про слухання справи на 09.01.2024 на 10.30 год шляхом направлення повідомлення у додаток Viber, що підтверджується довідкою Малиновського районного суду м.Одеси, яка не підписана відповідальною особою (а.с.32). Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що від ОСОБА_1 суду не поступала заява на отримання електронних повісток, тому при вказаних обставинах, сповіщення через додаток Viber не може бути визнано належним повідомленням.

09.01.2024 справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про направлення ОСОБА_1 копії постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 09.01.2024 у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 09.01.2024 направлена до реєстру 13.02.2024 та забезпечено надання загального доступу 14.02.2024.

01.04.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 укладено договір про надання правової допомоги. В той же день захисник Войнаровська В.Е. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови. Вказана заява виконана 26.04.2024, про що Войнаровською В.Е. складена відповідна розписка (а.с.39).

Вперше з апеляційною скаргою захисник Войнаровська В.Е. в інтересах ОСОБА_1 звернулась 06.05.2024.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.05.2024 вказана апеляційна скарга повернута, у зв`язку з ненаданням витягу/копії з договору про надання правової допомоги.

Копію постанови апеляційного суду отримано захисником 21.05.2024.

23.05.2024 захисник Войнаровська В.Е. в інтересах ОСОБА_1 повторно звернулась з апеляційною скаргою, до якої додані, серед іншого, заява про поновлення строку на апеляційне оскарження та документами на підтвердження своїх повноважень.

Апеляційним судом враховано, що ОСОБА_1 є громадянином Франції, де і проживає, українською мовою не володіє.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску строку стороною захисту на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 09.01.2024. При цьому, судом врахована позиція ЄСПЛ, за якою право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13.12.2011).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку захиснику Войнаровській В.Е. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду для забезпечення права останнього на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення представника митниці, особу, яка притягується до відповідальності, та захисника в її інтересах, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюється наявними у справі доказами.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно з ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом

28.06.2021 громадянин Франції ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації FR - Франція, через пункт пропуску "Кучурган - Первомайськ" митного поста "Кучурган".

25.09.2023 о 12.35 в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки - Удобне - Паланка» митного поста «Білгород-Дністровській» Одеської митниці, в напрямку виїзд з України до Молдови в`їхав транспортний засіб «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN№ НОМЕР_2 , країна реєстрації FR - Франція, під керуванням громадянина Франції ОСОБА_1 . Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації АСМО «Інспектор» розділу «Журнал пункту пропуску», за паспортними даними громадянина Франції ОСОБА_1 встановлено ввезення вказаного транспортного засобу 28.06.2021 об 14:06:49, по якому відсутні відомості щодо подальшого вивезення.

25.09.2023 складено протокол відносно громадянина Франції ОСОБА_1 за перевищення, встановленого ст.380 МК України, строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування, більше ніж на тридцять діб, за ч.6 ст.481 МК України. У протоколі зазначено, що його складено за участю перекладача Dimitor Pozakliev . Протокол підписано ОСОБА_1 .

Транспортний засіб «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено митними органами, про що зазначено у протоколі.

В той же день (25.09.2023) ОСОБА_1 надав митниці письмові пояснення англійською мовою, згідно перекладу яких: «транспортний засіб був пошкоджений, відремонтувати його було неможливо, у зв`язку з відсутністю запчастин. Я поїхав до Франції, придбав запчастини та повернувся, щоб завершити ремонт транспортного засобу» (а.с.4).

Сторонами не оспорюється сам факт перевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Матеріали справи містять інформацію щодо перетину ОСОБА_1 кордону транспортним засобом «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Так:

-01.07.2019 об 12:34:30 год. в`їхав в Україну в режимі «тимчасове ввезення до 1 року»; 29.06.2020 (09:09:21 год.) виїхав;

-29.06.2020 об 09:24:16 год в`їхав в Україну в режимі «тимчасове ввезення до 1 року»; 28.06.2021 об 13:44:49 год. виїхав;

- 28.06.2021 об 14:06:49 год в`їхав в Україну в режимі «тимчасове ввезення до 1 року»; 25.09.2023 об 12:25:24 год. виїзд, переведення в червоний коридор та складання протоколу про порушення митних прави (а.с.9).

Отже, станом на 25.09.2023 вказаний автотранспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться.

Суду апеляційної інстанції надано копії таких документів:

-заяви ОСОБА_1 про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на території України, датованої 15.01.2023, що адресована в.о. керівника Одеської митниці Мірошніченку М.І. ;

- наряду-замовлення №2934 від 19.06.2022, за якою ФОП ОСОБА_15 прийняв від ОСОБА_1 замовлення на ремонт транспортного засобу «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначено перелік робіт, що планується виконати: капітальний ремонт ДВС, зчеплення (заміна), паливна система (ремонт), ремонт електроустаткування (а.с.87);

- довідки ФОП ОСОБА_15 №2934 від 19.06.2022, виданої ОСОБА_1 , про те, що його транспортний засіб «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прийнятий в ремонт 19.06.2022 і знаходиться на станції технічного обслуговування «Автоклініка. Доступний сервіс», у зв`язку з проведенням ремонтних робіт. Вказаний автомобіль не на ходу. На час ремонту транспортний засіб не експлуатується (а.с.88);

- акту приймання-передачі транспортного засобу у ремонт (а.с.89);

- довідки ФОП ОСОБА_15 №2934 від 10.01.2023, виданої ОСОБА_1 , про те, що транспортний засіб «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прийнятий в ремонт 19.06.2022, станом на 10.01.2023 знаходиться на станції технічного обслуговування «Автоклініка. Доступний сервіс», у зв`язку з очікуванням деталей для проведення запланованих робіт. Вказаний автомобіль не експлуатується (а.с.90).

Також суду апеляційної інстанції надано копії листів подяк щодо волонтерської діяльності ОСОБА_1 в умовах воєнного стану під час збройної агресії російської федерації проти України (а.с.91-96).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 103 МК України визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч.6 ст.380 МК України).

Частиною 6 ст.481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягне за собою адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи не в повній мірі надав оцінку обставинам справи та наявним у справі доказам, дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про слухання справи, що, веред іншого, і стало підставою для поновлення строків на апеляційне оскарження судового рішення.

Так, у рішеннях від 27.06.2017 у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03.10.2017 у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2),№ 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08.04.2010).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13.12.2011).

Отримавши справу 30.11.2023, суд першої інстанції не вчиняв жодної дії щодо належного виклику та повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи в порядку вимог ст.277-2 КУпАП.

Наявна в матеріалах справи заява про отримання електронних повісток від імені ОСОБА_1 не підписана ним, тому у суду першої інстанції відсутні були підстави надсилати сповіщення особі, яка притягається до відповідальності, через додатокViber. Більш того, довідка про доставку повідомлення також не містить підпису відповідальної особи, що виключає визнання належним повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд враховує, що особі, яка притягується до відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. При цьому, належне повідомлення є одним з найголовніших аспектів забезпечення права на справедливий суд, що гарантується Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

За положеннями ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, яка належним чином не була повідомлена про слухання справи, чим допущено порушення норм процесуального права.

Щодо суті справи слід зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що 28.06.2021 громадянин Франції ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування, легковий автомобіль «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , країна реєстрації FR - Франція.

Вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 повинен був вивезти за межі митної території України чи помістити його в інший митний режим в термін до 28.06.2022.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до 25.09.2023 вказаний транспортний засіб не вивіз за межі митної території України та не помістив його в іншій митний режим.

За поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні апеляційної інстанції, вказаний транспортний засіб перебував на ремонті у м.Миколаїві тривалий час, у зв`язку з відсутністю на території України необхідних запчастин, які згодом він самостійно привіз з Франції. З приводу продовження строків він звертався до юриста, щоб той направив заяву про продовження строків тимчасового ввезення транспортного засобу на адресу Одеської митниці. Після ремонту автомобіля, він намагався вивезти автомобіль з України, але працівники митниці, після того, як він надав їм свій паспорт, повідомили його про складання протоколу, забрали ключі, технічний паспорт на автомобіль, запропонували забрати свої речі з автомобіля та забрали автомобіль. ОСОБА_1 зазначив, що українську мову він не розуміє та його не забезпечили перекладачем. Співробітниця митниці (жінка у формі темно синього кольору) намагалась спілкуватись з ним за допомогою гугл-перекладача. Згодом йому надали якісь документи на підпис та сказали: «Підписуй та можеш їхати». У зв`язку з тим, що він поспішав на конференцію, він підписав надані йому документи та, залишивши автомобіль, поїхав з чоловіком, який запропонував йому допомогу та підвіз його. При цьому, ОСОБА_1 уточнив, що спілкувався з співробітниками митниці англійською мовою, а вони використовували гугл-перекладач, який погано перекладав і він розумів лише по 2-3 фрази. Крім того, гугл-перекладач працював погано ще через погане інтернет з`єднання. Він зрозумів, що хтось йому зателефонує і повідоме коли буде суд, але від суду він не отримував ніяких повідомлень.

Вказані пояснення підтверджуються наданими суду апеляційної інстанції копіями таких документів:

- заяви про продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на території України від імені ОСОБА_1 на ім`я в.о.керівника Одеської митниці від 15.01.2023;

- документів ФОП ОСОБА_15 щодо перебування з 19.06.2022 (тобто до дати закінчення річного строку ввезення) легкового автомобіля «KIA SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , на ремонті на станції технічного обслуговування «Автоклініка. Доступний автосервіс», у зв`язку з очікуванням деталей для проведення запланованих робіт, вказаний автомобіль не експлуатується .

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 вчиняв дії щодо повідомлення митниці про наявність у нього об`єктивних обставин щодо неможливості вивезення транспортного засобу у встановлений законом строк, а також, що він об`єктивно був позбавлений можливості своєчасно вивезти автомобіль з території України, у зв`язку з його технічною несправністю. При цьому, суд враховує посилання апелянта, що у зв`язку з військовим станом, запчастини було важко дістати, що пояснює неможливість своєчасного вивезення автомобіля з території України. Крім того, наявна в матеріалах справи інформація щодо перетину кордону транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 свідчить про суворе дотримання ним митних правил в період з 2019 по 2021 роки.

Вказані докази в сукупності свідчать про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку, встановленого ч.1 ст.380 МК України.

Також судом апеляційної інстанції враховано, що ОСОБА_1 , будучі громадянином іншої країни, приймає активну участь у волонтерському русі - надає благодійну допомогу населенню України, серед яких зокрема діти.

Слід відзначити, що виявлення правопорушення митним органом мало місце не в результаті запланованих перевірочних заходів, а внаслідок власне вчинених ОСОБА_1 дій, які були спрямовані не інакше як на вивезення автомобіля за межі митної території України, що також вказує на відсутність у нього умислу на подальше незаконне використання автомобіля на території України.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення права ОСОБА_1 на участь перекладача під час складання протоколу про порушення митних правил.

Відомості про те, що особа, яка притягається до відповідальності, розуміє українську мову та послуги перекладача їй не потрібні, надані суду матеріали не містять. Навпаки, надані ОСОБА_1 письмові пояснення від 25.09.2023 та усні пояснення у судовому засіданні апеляційної інстанції підтверджують, що українською мовою він не володіє, натомість володіє англійською мовою.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про порушення митних правил №1582/50000/23 від 25.09.2023, що Carbonell David Eduard, є громадянином Франції, де і мешкає. Проте у протоколі не зазначено жодних відомостей, що ця особа володіє українською мовою, якою викладений протокол.

В сенсі положень ч.1 ст.268 КУпАП, у разі, якщо особа не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Зазначення у протоколі про порушення митних правил від 25.09.2023 про участь перекладача під час складення протоколу спростовується поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні апеляційної інстанції. Також суд звернув увагу, що переклад письмових пояснень ОСОБА_1 , складених в день складання протоколу, здійснено посадовою особою митного органу, що склала протокол, а не перекладачем, що зазначений у протоколі.

За положеннями ст.503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Разом з тим, матеріали справи не підтверджують виконання митницею під час складання протоколу належним чином вимог ст.503 МК України. При цьому, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист.

Отже, під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. Франції ОСОБА_1 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу у встановленому законом порядку та не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 494, 498 МК України. При встановлених обставинах щодо нерозуміння української мови особою, яка притягується до відповідальності, та відсутності перекладача, який належним чином здійснював переклад під час оформлення адмінматеріалів про порушення митних правил, заперечення представника митниці щодо наявності підпису ОСОБА_1 у протоколі щодо роз`яснення його прав не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, не доведена. В діях ОСОБА_1 відсутня вина, як обов`язковий елемент складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.481 МК України.

На переконання апеляційного суду, зазначені обставини відповідно до вимог ч.1 ст.460 МК України виключають відповідальність ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки стороною захисту доведено причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням обов`язку та наявністю обставин, що унеможливили своєчасне вивезення автомобіля за межі митної території України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку, що у даному випадку не вбачається вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, оскільки, викладені вище обставини щодо причин пропуску строку є суттєвими та поважними.

Отже, апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови суду, оскільки наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.6 ст.481 МК України не доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Войнаровської Вікторії Едуардівни задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 09 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Войнаровської Вікторії Едуардівни - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 09 січня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України, - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко