21.06.2024 227/1863/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Ленкевич І.В. відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 76/24 про військове адміністративне правопорушення від 14.06.2024 року встановлено, що 10.06.2024, тобто в умовах особливого періоду, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ВЧ НОМЕР_1 , тобто будучи військовою службовою особою в розумінні примітки до ст. 172-13, перебуваючи на території Добропільської територіальної громади Покровського району Донецької області, неналежним чином виконав свої обов`язки щодо виховання військовослужбовців рядового складу, неналежним чином організував роботу командирів взводів та головних сержантів роти та взводів, не проводив з особовим складом індивідуально-виховну роботу, не стежив за особовим складом, внаслідок чого його підлеглий військовослужбовець солдат ОСОБА_2 в місці тимчасового розташування підрозділу вживав алкогольні напої, після чого, взявши ключі від автомобілю, який був переданий волонтерами на користь підрозділу, та в подальшому 10.06.2024 року приблизно о 05:40 годин, рухаючись зі сторони с.Василівка Покровського району в напрямку с. Мирне Покровського району проявив необачність та здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Jawa» моделі «350» з коляскою номерний знак № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку попереду та виконував маневр повороту ліворуч на водоймище в напрямку с. Гришине. Внаслідок ДТП водій мотоциклу «Jawa» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого надпліччя, забою грудної клітини та пасажир мотоциклу «Jawa» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому обох кісток лівої гомілки зі зсувом, транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Таким чином, недбале ставлення до служби молодшого сержанта ОСОБА_1 створило умови пошкодження майна, переданого волонтерами, та травмування цивільної особи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, з обставинами, викладеними в протоколі про військове адміністративне правопорушення, не згоден.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, яке виразилося у неналежному виконанні своїх обов`язків щодо виховання військовослужбовців рядового складу, неналежній організації роботи командирів взводів та головних сержантів роти та взводів, не проводжені з особовим складом індивідуально-виховної роботи, не стеженні за особовим складом, внаслідок чого його підлеглий військовослужбовець солдат ОСОБА_2 в місці тимчасового розташування підрозділу вживав алкогольні напої, після чого, взявши ключі від автомобілю, який був переданий волонтерами на користь підрозділу, та в подальшому 10.06.2024 року приблизно о 05:40 годин, рухаючись зі сторони с. Василівка Покровського району в напрямку с. Мирне Покровського району проявив необачність та здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Jawa» моделі «350» з коляскою номерний знак № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку попереду та виконував маневр повороту ліворуч на водоймище в напрямку с. Гришине. Внаслідок ДТП водій мотоциклу «Jawa» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого надпліччя, забою грудної клітини та пасажир мотоциклу «Jawa» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому обох кісток лівої гомілки зі зсувом, транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Інших доказів щодо недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду, в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 14.06.2024 року, 09.06.2024 року о 22.00 годині він провів шикування, перевірив своїх людей, ознак сп`яніння ніхто з них не мав. 10.06.2024 року, як і кожен день, о четвертій ранку ОСОБА_1 перевірив техніку, що рахується за підрозділом. Особовий склад мав бути вишикуваний для перевірки о шостій ранку. Де та коли ОСОБА_2 вживав алкоголь ОСОБА_1 невідомо. Попередньо таких подій у взводі не відбувалось. ОСОБА_1 допомогає ОСОБА_2 відшкодувати потерпілим спричинену шкоду (веде перемовини з потерпілими, допомагає в отриманні необхідних потерпілим для лікування речей та грошової компенсації),

Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, визначеного ст. 172-15 КУпАП є військова службова особа.

Згідно з приміткою до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Протокол № 76/24 про військове адміністративне правопорушення від 14 червня 2024 року не приймається судом як доказ вини ОСОБА_1 , в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Оскільки інших доказів того, що ОСОБА_1 дійсно недбало ставився до військової служби в умовах особливого періоду, немає, відтак суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Також з об`єктивної сторони, дане правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків ( у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Надані суду докази, матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому правопорушення, оскільки ними підтверджується лише факт несення служби ОСОБА_1 на посаді командира взводу технічного забезпечення 21 окремого батальйону спеціального призначення, ВОС-700147А.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі "Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

У зв`язку з чим, в матеріалах справи є сумніви щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 , відтак, згідно статті 62 Конституції України, суд такі сумніви повинен трактувати на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 172-15 ч.2, 221, 247, 268, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя А.О. Кошля