Справа №403/238/24 провадження № 3/403/165/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце

проживання:

АДРЕСА_1 , місце реєстрації:

АДРЕСА_1 , громадянина України (паспорт

№ НОМЕР_1 , виданий 16.09.2022 органом

3515),безробітного

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №236079, складеного 07 квітня 2024 року поліцейським з РПП СПД №1 (смт.Устинівка) (скорочення, як вони викладені в протоколі) сержантом поліції ОСОБА_2 з доданими до нього матеріалами, 07 квітня 2024 року о 11 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив домашнє насильство відносно співмешканки та її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: завдав фізичного болю та ображав нецензурною лайкою гр-нку ОСОБА_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку (а.с.23-25, 27, 29). Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 Закону).

Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАВ №236079 від 07 квітня 2024 року, гр-н ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, дослівно: «відносно співмешканки та її сина гр. ОСОБА_3 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: завдав фізичного болю та ображав нецензурною лайкою гр. ОСОБА_4 ».

Натомість у рядку «Потерпілий (і) даного протоколу зазначений лише ОСОБА_3 ..

Подібний виклад поліцейським суті адміністративного правопорушення та відомостей про особу потерпілого є суперечливим, оскільки вказуючи про завдання фізичного болю та висловлення образ нецензурною лайкою ОСОБА_4 , жодних відомостей про неї, як про потерпілу, вказаний протокол не містить, і навпаки: при визначенні особи потерпілого саме як « ОСОБА_3 », відомості про те, які саме дії фізичного чи психологічного характеру були вчинені стосовно нього гр-ном ОСОБА_1 , в протоколі відсутні.

Відомостей про спричинення внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 шкоди фізичному та (або) психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_4 та (або) її сина ОСОБА_3 та якої саме протокол не містить.

Отже, суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі серії ВАВ №236079 від 07 квітня 2024 року, не містить обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного складу правопорушення у виді протиправного наслідку: завданої шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або можливості її заподіяння.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення гр-нки ОСОБА_4 , відібраного сержантом поліції ОСОБА_2 07 квітня 2024 року, вбачається повідомлення нею обставин заподіяння гр-ном ОСОБА_1 фізичного болю її сину ОСОБА_5 шляхом нанесення йому двох ударів по тулубу та по голові, а також ображання її співмешканцем нецензурною лайкою.

Одночасно з цим в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію гр-нка ОСОБА_4 , крім ображання її нецензурною лайкою, повідомляє про нанесення гр-ном ОСОБА_1 лише одного удару її сину ОСОБА_3 ..

Жодних тверджень гр-нки ОСОБА_4 з приводу заподіяння шкоди її фізичному здоров`ю та виникнення в неї внаслідок таких дій гр-на ОСОБА_1 побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості, зазначене пояснення не містить.

Отже, додані до протоколу письмові пояснення та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію були відібрані поліцейським від особи, яка згідно відомостей, зазначених в протоколі серії ВАВ 236079 від 07 квітня 2024 року, не є потерпілою від адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та стосовно якої не вчинялися дії фізичного характеру, за наслідками яких вона могла б повідомити про завдану її здоров`ю шкоду.

Натомість письмового пояснення потерпілого ОСОБА_3 з приводу обставин нанесення йому гр-ном ОСОБА_1 ударів (їх кількості, характеру, сили нанесення, спричинення внаслідок цього фізичного болю чи іншого дискомфорту) до протоколу додано не було, що свідчить про недоведеність сержантом поліції ОСОБА_2 факту вчинення гр-ном ОСОБА_1 фізичного насильства стосовно ОСОБА_3 шляхом заподіяння йому фізичного болю.

Доданий до протоколу рапорт капітана поліції Вознюка В. не береться судом до уваги, як належний доказ на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки зазначений документ є лише констатацією поліцейським певних обставин, які, на його думку, дають підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення, однак такий рапорт працівника поліції сам по собі не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №524/4668/17).

Додана до протоколу заява ОСОБА_1 від 10 квітня 2024 року, адресована на ім`я голови Долинського районного суду Кіровоградської області Степанова С. щодо розгляду справи за його відсутності та визнання вини у скоєному не береться судом до уваги при розгляді справи з огляду на наявність у суду обгрунтованого сумніву в її достовірності, враховуючи: дату складання протоколу - 07.04.2024 та дату виготовлення заяви друкарським способом 10.04.2024; наявності в протоколі відмітки про надання ОСОБА_1 пояснень в суді; наявного в протоколі повідомлення про розгляд справи за викликом саме до Устинівського районного суду Кіровоградської області, а не до іншого суду.

Будь-яких інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в тому числі його письмових пояснень або відеозапису події, до протоколу серії ВАВ №236079 додано не було, про їх наявність у самому протоколі також не зазначено.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язковою ознакою фізичного та психологічного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наслідок у виді завданої шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або можливості її заподіяння, а щодо психологічного насильства також і виникнення у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення їй емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, наявність якої під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки сам лише факт висловлювання ним нецензурною лайкою (психологічне насильство) на адресу жінки, з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та в якої подібні висловлювання не викликають хвилювань за свою безпеку, а також недоведеність настання шкоди фізичному здоровю ОСОБА_3 у виді фізичного болю (фізичне насильство), не може свідчити про вчинення гр-ном ОСОБА_1 домашнього насильства в розумінні вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП та п.п.14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.

Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова