Дата документу 09.10.2024
Справа № 501/3673/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Яковця Є.О.,

розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2024 року, приблизно о 17:15 год, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: кричав, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не прибули.

ОСОБА_1 повідомив телефонограмою про можливість розгляду справи без його участі, вину визнав, просив не призначати покарання у зв`язку із утримання трьох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій просила не призначати ОСОБА_1 покарання, зокрема у виді штрафу та не стягувати судовий збір, оскільки це суттєво відобразиться на забезпеченні їх трьох неповнолітніх дітей.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

А згідно до ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити встановлені докази провини правопорушника в даному адміністративному правопорушенні, які повинні бути зафіксовані належним чином іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року N 2229-19 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.п. 14 ст.1 цього Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 визнав вину; письмовою заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ; витягом з бази МВС «Армор» відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням характеру та обставин вчинених правопорушень, особи правопорушника, ступеню його вини, яку він визнав, беручи до уваги, що потерпіла просить не призначати покарання, зокрема у виді штрафу та не стягувати судовий збір, з підстав того, що це нашкодить матеріальному забезпеченню їх трьох неповнолітніх дітей, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 173-2, 284, 287, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя