Справа № 439/938/24
Провадження № 3/439/598/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

У СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

07 червня 2024 року місто Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, РНОКПП невідомий, реєстраційне місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД за № 555496 від 28 квітня 2024 року, ОСОБА_1 28 квітня 2024 року по вулиці Івана Богуна, місто Броди, Золочівський район, Львівська область, керував транспортним засобом марки: Nissan Primastar, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , надавав послуги таксі, з перевезенням пасажира, без ліцензії на такий вид діяльності, чим порушив статтю 8 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 02 жовтня 2023 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Його адвокат Галушка В.В. подав клопотання про закриття провадження у справі № 439/938/24 про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Мотивуючи тим, що у протоколі серії ВАД за № 555496 від 28 квітня 2024 року складеним ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки останній не міг порушувати не чинний Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 02 жовтня 2023 року, на котрий покликається поліцейський. Захисник зазначає, що до протоколу серії ВАД за № 555496 від 28 квітня 2024 року не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішнього перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також що отримував від такої діяльності дохід. Також наголосив, що в протоколі серії ВАД за № 555496 від 28 квітня 2024 року відсутні потерпілі пасажири, котрим ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД за № 555496 від 28 квітня 2024 року; відеозаписом фіксації події адміністративного правопорушення від 28 квітня 2024 року.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Галушки В.В. приходить до наступного висновку.

Перед суддею не доведено достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами наявність у діях ОСОБА_1 такого складу адміністративного правопорушення як: здійснення господарської діяльності без відповідної ліцензії.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою, а саме:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності;

- провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії;

- провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність». З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Тобто суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці.

У даному випадку ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 28 квітня 2024 року здійснював провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження певного виду діяльності, а саме: здійснював перевезення пасажирів без наявності відповідної ліцензії.

Тобто, об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення прямо визначає, що виключно суб`єкт господарської діяльності може вчинити таке адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне не долучено жодних доказів про те, що ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, що є окремим елементом об`єктивної сторони ч.1 ст.164 КУпАП, що у своєму зв`язку з діями, які ставляться у вину ОСОБА_1 могли б утворити склад зазначеного адміністративного правопорушення та визначало б його, як належного суб`єкта.

Враховуючи наведене, перед суддею не було доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами наявність у ОСОБА_1 такого елементу складу адміністративного правопорушення як суб`єкт правопорушення.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення.

У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 247, пунктом 1 статті 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Рахімова