справа № 361/9938/24
провадження № 3/361/4757/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №275459 від 19.09.2024, водій ОСОБА_1 19.09.2024 о 00 год. 30 хв., за адресою: с. Погреби, вул. Гагаріна, 18А на території АЗС РСМ Київської області, Броварського району, керував ТЗ BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. У встановленому законом порядку на місці зупинки водій від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 Drager чи у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, повідомив суду, що в стані алкогольного сп`яніння він автомобілем не керував, випив вже після того, як він із своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заїхали на заправку, щоб там переночувати, бо була вже комендантська година. Через деякий час під`їхали чоловіки у військовій формі, вони мали якісь претензії до ОСОБА_3 , спитали документи, після чого викликали працівників поліції, так як у них була підозра, що він ухилянт. Після приїзду працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, останній відмовився, оскільки він не керував автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, надав пояснення суду, в яких зазначає, що 19.09.2024 він з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 затрималися на роботі, заїхали в гуртожиток, потім заїхали на заправку поїсти, вирішили, що вже на автомобілі далі не будуть їхати бо комендантська година, випили по 1 банці рево, замовили хот-доги, потім з`явилися військові, викликали поліцію. До цього їх ніхто не зупиняв, поліція з`явилася десь через годину, як вони зупинилися, вживали слабоалкогольний напій (енергетик) вже на заправці.

Судом неодноразово відкладався розгляд даної справи з метою виклику в судове засідання зазначених в протоколі свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для всебічного і повного з`ясування обставин цієї справи, однак будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового розгляду дані особи до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили.

В судовому засідання представник адвокат Намчук В.М. повідомив суду, що протокол відносно його клієнта складений незаконно, матеріали справи не містять підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Просить суд закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , доводи адвоката Намчука В.М., дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та оглянувши відеозапис на диску, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Суд зважає, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься, повинна ґрунтуватися на первинних доказах, проте у цій справі такі докази відсутні.

При цьому матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто виконував функції водія під час руху транспортного засобу.

Судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано, як 2 особи чоловічої статі у військовій формі, повідомили поліцію, що хлопці на машині в комендантську годину не зупинилися, втекли з блок посту, вони їх наздогнали на заправці, особа повідомляє, що приїхали на заправку поїсти, алкоголь не вживав, вживав енергетик, заперечував керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На відеозапису не зафіксовано саму відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, в матеріалах справи відсутні докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 написані поліцейським, який (згідно відеозапису) вказав чоловікам у військовій формі, що потрібні два пояснення "як він керував", вказані свідки для спростування чи підтвердження підписаних ними письмових пояснень до суду не з`явилися.

З матеріалів, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається дій ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом, отже суд вважає, що працівниками поліції не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які передують направленню водія на огляд для встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявні докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №275459 від 19.09.2024 не підтверджені достатніми, вагомими та беззаперечними доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н. С. Сіренко