Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1305/24
Провадження № 3/376/540/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 25 квітня 2024 року о 21 годині 37 хвилин, знаходячись в Київській області, м. Сквира по вул. Шевченка біля буд. № 4, керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер (д.н.з.) « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання, через канцелярію суду, представник ОСОБА_1 адвокат Бугаєнко О.Г. подав клопотання про закриття адміністративного провадження, у якому зазначив, що поліцейський СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київський області сержант поліції Батура М.О. на прохання ОСОБА_1 провести йому у найближчому закладі охорони здоров`я огляд з метою встановлення факту перебування у стані наркотичного сп`яніння, останньому було відмовлено о 22:34-22:35 год., при тому, що транспортний засіб був зупинений о 21:39 год. Крім того після отримання відмови ОСОБА_1 вимагав надати йому направлення на проходження огляду, але так його і не отримав. Адвокат зазначає, що матеріали справи не місять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. На підставі цього просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що йому було запропоновано пройти освідування від якого відмовився, у зв`язку з незнанням про існування допустимої міри. Після оформлення протоколу звернувся до брата, який є адвокатом. Через годину після зупинки транспортного засобу і складення протоколу звернувся до працівників поліції з вимогою дати направлення на проходження огляду, однак йому відмовили. Самсостійно медичний огляд не проходив ні 25.04.2024 ні 26.04.2024. Просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріли справи, доводи клопотання про закриття адміністративного провадження,у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, яке стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись. ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував тих обставин, що він керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер (д.н.з.) « НОМЕР_1 » , заперечував лише видачу направлення для проходження медичного огляду.

Судом також встановлено, що 25 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 ухвалено постанову про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, які на день розгляду справи не скасовані та підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспорптним засобом.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до норм даної Інструкції огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поряд з цим, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 332452 від 25 квітня 2024 року складений саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які написані власноручно він відмовився від направлення та проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а потім передумав, в той же зазначає, що вживав наркотичні засоби 21.04.2024 (а.с. 5).

Відповідно до направлення та акту огляду на стан сп`яніння огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с.3-4).

Вказані обставини підтверджуються переглянутимв судовому засіданні відеозаписом, де чітко видно, що в ході спілкування із водієм, працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, однак він відмовляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Після чого працівниками поліції було роз`яснено права та обов`язки, наслідки відмови від проходження медичного огляду та зазначено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього.

Заперечння ОСОБА_1 суд до уваги не приймає, оскільки правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП не є триваючим , крім того ОСОБА_1 мав можливість самостійно звернутись до медичного закладу для проходження медичного огляду, проте даним правом не скористався.

Також суд не погоджується з доводами адвоката Бугаєнка О.Г. проте, що відсутні докази на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, адже протокол був складений за відмову пройти вищевказаний огляд у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи.

Складений працівниками поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Разом з тим, частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капралом поліції Коптілим Д.О., огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не проводився у зв`язку з відмовою.

Згідно з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 25.04.2024 о 22 год. 38 хв. ОСОБА_1 направлявся до КНП СМР «Сквирська центральна міська лікарня», у зв`язку з відмовою він не доставлявся до медичного закладу.

Отже суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 та його захисника про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд від якого останній відмовився. Окрім того не можна вважати порушенням Інструкції відмову видати направлення на вимогу ОСОБА_1 оскільки останній виявив бажання пройти огляд уже після складення протоколу.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його захисником до суду не надано.

Таким ччином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №332452 від 25.04.2024, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 25.04.2024, актом огляду, поясненням ОСОБА_1 а також відеозаписом.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях громадянина ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Строк накладення адміністративного стягнення, на момент розгляду справи, згідно з ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення не закінчився.

При визначенні міри адміністративного стягнення суд, відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність правопорушника.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника у відповідності до положень статті 34 КУпАП судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його майнового стану, суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами відповідає вимогам статтей 23,33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір з правопорушника ОСОБА_1 , необхідно стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 401, 130, 221, 245, 251, 252, 268, 272, 280, Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленнямправа керування транспортними засобами строком на один рік

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Суддя І. Г. Батовріна