Справа № 291/29/24
Провадження №3/291/123/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 листопада 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,

за участю серетаря Герасимчук Н.П.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого,

громадянина України, і.к. НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2024 р. о 09 год. 31 хв., в с. Заріччя Бердичівського району Житомирської області, по вул. Топорівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Opel Astra Classic, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а саме відмовився від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що подія відбувалась 5-го січня, він був зупинений працівниками поліції за анонімним дзвінком на 102, на нього було складено протокол за керування автомобілем в алкогольному сп`янінні. Він був зупинений без причини, по вул. Топорівська, він їхав додому.

Він не відмовлявся продувати, але на нього відразу склали протокол. Драгер не надавали. Протокол складався без нього. Працівники поліції не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі.

Він поцікавився про причину зупинки, але йому повідомили про анонімний дзвінок на 102 про те, що він керує автомобілем в нетверезому стані.

Крім того, подав до суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, працівниками поліції було безпідставно зупинено транспортний засіб, яким він керував, під час зупинки не проінформовано його про дійсну, а не вигадану, причину зупинки транспортного засобу. І в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ним, як водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням .

Також вважає, що будь-яких доказів наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає.

Зазначає, що з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, він о 09 год. 32 хв. чітко зазначив поліцейському про своє бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу - сказав «Давайте я продую трубку».

Проте вказане працівниками поліції було проігноровано і замість того, щоб надати йому спеціальний технічний засіб для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення, викликавши у нього справедливе обурення своїми неправомірними діями.

Під час складання протоколу про адмінправопорушення, працівник поліції поклав біля себе якийсь чемоданчик, однак вміст його невідомий, тому йому взагалі невідомо чи був у поліцейського на момент пред`явлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння відсутній спеціальний технічний засіб для такого огляду

Вважає, що його було позбавлено права як пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так і вимагати надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу.

Також вважає, що поліцейський у встановленому законом порядку, не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є істотним порушенням вимог ст. 266 КУпАП .

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Руденко З.Б. в судовому засіданні просила закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 показав, що дати події він не пам`ятає, під час патрулювання ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , він був з інспектором Кащуком. Водій був зупинений та йому запропоновано було пройти освідування на приладі «Драгер». Вони фіксували все відеокамерою. Коли приїхав другий екіпаж він не пам`ятає. Протокол був - складений о 09:34. Спочатку складається акт, пропонують пройти освідування, потім направлення і таке можливо, що час може не співпадати. Драгер у них був із собою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 показав, що їм надійшло повідомлення і вони повідомили про це інший екіпаж, а перед цим вони повідомляють чергового і черговий орієнтує усно екіпажі, тобто в письмовому вигляді це не фіксується. У них у відділку один «Драгер». Він не пам`ятає, чи на той час «Драгер» був у них, чи у іншого екіпажу.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, покази свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 170512 від 05.01.2024;

- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, ОСОБА_1 від проходження такого відмовився ;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся у зв`язку з його відмовою;

- рапортом про отримання заяви від 05.01.2024 р. в якій повідомлено про адміністративне правопорушення.

Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до водія повідомляє йому причину зупинки, а саме надходження інформації, що водій вказаного транспортного засобу керує в стані алкогольного сп`яніння та просять надати реєстраційні документи.

Поліцейський повідомляє, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Пропонує пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі. Водій повідомляє, що лікує зуба та не бачить сенсу проходити огляд так як алкоголь не вживав. Поліцейський роз`яснює, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи. Після чого водій повідомляє «Давайте трубку».

Поліцейський оголошує протокол про адміністративне правопорушення, пропонує отримати копію, поставити підпис, надати пояснення. Водій відмовляється.

Поліцейський повідомляє водію, що подальший рух йому заборонено.

Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 05.01.2024 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівник поліції у встановленому законом порядку запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження вказаного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Тобто, доданий до протоколу відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 та його захисник не навили переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 , як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника щодо недотримання поліцейськими вимог ст. 35 Закону "Про Національну поліцію" спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, з яких вбачається, що на виконання вимоги ч. 3 ст. 35 Закону "Про Національну поліцію" поліцейський поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, а саме те, що у них наявна інформація, що свідчить про перебування водія вказаного транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Вказані доводи не беруться суддею до уваги також й у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За не виконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його було позбавлено права пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так як на його думку у поліцейського на момент пред`явлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння був відсутній спеціальний технічний засіб для такого огляду, суд вважає надуманими та необґрунтованими, оскільки із зазначеного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції, було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду та запропоновано пройти його на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі, також роз`яснено, що уразі відмови відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Однак у ОСОБА_1 наміру на проходження огляду на визначення факту сп`яніння не було. Таму суд, приймає такі твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його поведінку під час складання протоколу, як намагання останнього уникнути покарання.

Стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу де було проведено дослідження зразка крові на вміст алкоголю, то відповідно до вимог пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., визначає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, вказаний доказ проходження ОСОБА_1 огляду є недопустимим доказом, який не спростовує його винуватість у вчиненні порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 170512 від 05.01.2024, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та її дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України.

З посвідчення серії НОМЕР_3 від 29.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, а відтак, його слід звільнити від сплати судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" -" Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2024 року.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк