Справа № 727/4736/24
Провадження № 3/727/1675/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., за участю захисника Бобика Й.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №693563 від 05.05.2024 року, 05.05.2024 року о 22 год. 07 хв. в м.Чернівці по вул.Каспрука, 1 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та у лікаря-нарколога відмовилась.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Захисник Бобик Й.Б. у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України заперечував. Вказував, що зупинка автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 , була неправомірною. Пояснив, що з долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамер поліцейського вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки, підійшовши до автомобіля, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що її було зупинено у зв`язку із тим, що на спецлінію 102 надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 керує автомобілем у стані сп`яніння.

Оскільки, ОСОБА_1 05.05.2024 року алкогольні напої не вживала та ПДР не порушувала, що дало б поліцейським підстави зупинити автомобіль під її керуванням, остання відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, вказав, що ним було здійснено адвокатський запит до ГУНП в Чернівецькій області щодо надходження 05.05.2024 року на спецлінію 102, у період часу з 21 год. 00 хв. по 22 год. 30 хв. повідомлення про можливе порушення ПДР водієм автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 .

З наданої ГУНП в Чернівецькій області відповіді вбачається, що 05.05.2024 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. на спецлінію 102 повідомлень, щодо порушень ПДР водієм автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , не надходило. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази у справі та переглянувши відеозаписи з бодікамер поліцейських, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Статтею 245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №693563 від 05.05.2024 року, у вину ОСОБА_1 ставилось вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало у тому, що вона 05.05.2024 року о 22 год. 07 хв. в м.Чернівці по вул.Каспрука, 1 керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та у лікаря-нарколога остання відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих, тобто, зібраних з дотриманням вимог Закону, доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які були би законною підставою для її зупинки.

Так, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Зупинка транспортного засобу нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону України «Про Національну поліцію», оскільки в ній йдеться про підстави, за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху може поставити під сумнів подальші дії працівників поліції.

Так, у Постанові Верхового суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 зазначено, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Із переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що її було зупинено у зв`язку із тим, що на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 керує транспортним засобом у стані сп`яніння.

При цьому, як вбачається з відповіді ГУНП в Чернівецькій області №Б-55Нз/123/01/24-2024 від 23.05.2024 року, наданої на адвокатський запит, щодо надходження 05.05.2024 року на спецлінію 102, у період часу з 21 год. 00 хв. по 22 год. 30 хв. повідомлення про можливе порушення ПДР водієм автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , 05.05.2024 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 23 год. 00 хв. на спецлінію 102 повідомлень, щодо порушень ПДР водієм автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , не надходило.

Тобто, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

У справі немає документального підтвердження правомірності такої зупинки водія з інших підстав, а тому, суд погоджується з доводами захисника про безпідставність такої зупинки, що є підставою в силу положень правового принципу «плодів отруєного дерева» вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі, процедуру огляду водія (відмови від проходження), неправомірними, а здобуті дані недопустимими доказами.

Окрім того, з наданого відео з бодікамер вбачається, ОСОБА_1 одразу зупинилась на вимогу поліцейських, надала відповідні документи, на вимогу поліцейський надала оглянути свій автомобіль. Також, з відео видно, що ОСОБА_2 поводить суду адекватно, будь-яких ознак сп`яніння не проявляє.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева», будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Враховуючи, що ОСОБА_1 була зупинена поліцейськими без законних підстав, а тому, складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених Законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КпАП України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 130, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.