Справа №461/9167/24
Провадження №3/461/3368/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента ЛНМУ,

за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №128646 від 08.11.2024, ОСОБА_1 08.11.2024 о 01:36 год. у м. Львові на вул. Вітовського, буд.39, здійснював рух транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , в період дії комендантської години, вчинив злісну непокору законному розпорядженню Львівської ОВА №1/22 від 25.02.2022 зі змінами №69/22 від 23.04.2022 без спеціальної перепустки, чим порушив абзац 2 п.8 постанови КМУ №573 від 08.07.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно здійснював рух транспортним засобом в період дії комендантської години без спеціальної перепустки, однак вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст.252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п.7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» N 8 від 26.06.1992, роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо. Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.

Відповідно до абзацу 2 п.8 постанови КМУ №573 від 08.07.2020 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану», зокрема на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Згідно з Розпорядженням Львівської ОВА №1/22 від 25.02.2022 зі змінами №225/22 від 19.10.2022 запроваджено комендантську годину на території Львівської області.

Так, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

Відповідно до диспозиції вказаної статті адміністративним правопорушенням є злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Натомість, як вбачається із протоколу серії ВАД №128646 від 08.11.2024, у такому зазначено, що « ОСОБА_1 08.11.2024 о 01:36 год. у м. Львові на вул. Вітовського, буд.39, здійснював рух транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , в період дії комендантської години, вчинив злісну непокору законному розпорядженню Львівської ОВА №1/22 від 25.02.2022 зі змінами №69/22 від 23.04.2022 без спеціальної перепустки, чим порушив абзац 2 п.8 постанови КМУ №573 від 08.07.2020».

Відтак, із вказаного протоколу не вбачається, в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 . розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Навпаки у протоколі констатовано злісну непокору ОСОБА_1 вищевказаному «розпорядженню Львівської ОВА».

Також суддя звертає увагу, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №128646 від 08.11.2024, ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню Львівської ОВА №1/22 від 25.02.2022 зі змінами №69/22 від 23.04.2022, однак наказом Львівської ОВА №225/22 від 19.10.2022 внесено зміни до наказу начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 №1/22, а саме визнано таким, що втратив чинність, наказ начальника обласної військової адміністрації від 23.04.2022 №69/22 «Про внесення змін до наказу начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 №1/22».

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, які б у своїй сукупності об`єктивно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Суддя приходить до переконання, що за встановлених суддею обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як передбачено ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП не доведено сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.185, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Б. Кротова