Справа 729/985/24
3/729/563/24 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О., за участі секретаря Романченко С.С., в режимі відеоконференції адвоката Давидова В.О., розглядаючи в приміщенні Бобровицького районного суду адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 253260 від 27.05.2024, ОСОБА_1 27.05.2024 року о 18 год. 24 хв., в м. Бобровиця по вул. Незалежності, 81, керував автомобілем AUDI А4, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатору Alkotest 6820 Drager. Результат тесту становив 2,31 проміле.

У судовому засіданні адвокат Мазуна Р. О., Давидов В.О., просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 посилаючись на порушення поліцейським при складанні адмінпротоколу п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також адвокат вказав, що протокол щодо військовослужбовця складений неуповноваженою особою. Всі інші подані ним клопотання просив не розглядати.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015р. №1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858) (надалі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.п. 1, 7 розділу 2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 253260 від 27.05.2024 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.05.2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого з результатами тесту ОСОБА_1 не згоден, розпечатку тестування на алкоголь приладу Drager 6820, згідно якого результат тесту складає 2,31 % проміле, довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, копії постанов про накладення на ОСОБА_1 адмінстягнень, відеозапис правопорушення, яке зафіксовано на СD-диску доданому до адміністративного матеріалу, а також розписка про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Drager 6820, результат тесту склав 2,31 проміле, проте як видно з Акту огляду та пояснень ОСОБА_1 , зафіксованих на бодікамеру, відеозапис якої досліджено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не погодився із таким результатом, а працівником поліціі у порушення вимог вищезазначеної Інструкції не було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, судом після перегляду відеозапису, встановлено, що автомобіль поліції рухався позаду у попутному напрямку за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . При цьому порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не вбачається. Після подачі звукового сигналу працівниками поліції, ОСОБА_1 зупинив своє авто і вже після цього, коли працівники поліції підійшли до останнього, то повідомили причину зупинки, а саме порушення користування ременями безпеки, що вони апріорі не могли бачити рухаючись позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Отже, суд погоджується із стороною захисту про те, що в цьому випадку працівники поліції діяли в порушення вимог ЗУ «Про національну поліцію». Причина зупинки водія є сумнівною і ця обставина дає підстави вважати всі здобуті поліцейським докази у цій справі недопустимими (принцип «плодів отруйного дерева»), на що неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Отже, дослідивши додані до адміністративного протоколу докази, у судовому засіданні встановлено, що поліцейським не було дотримано вищезазначеного порядку проходження огляду на стан сп"яніння, оскільки як видно із дослідженого у судовому засіданні відеозапису, поліцейським при незгоді водія ОСОБА_1 з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу, останньому не було запропоновано пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Оскільки Закон вимагає певної процедури проходження та оформлення перебування водія, який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та із цією вимогою пов`язує дійсність і правомірність цієї процедури, а факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння належними доказами у справі не встановлено, то усі сумніви щодо доведеності винуватості слід трактувати на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (ст.62 Конституції України).

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Водночас у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 р. наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Отже, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу цього правопорушення.

Керуючись ст. 247.п.1), ст.284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя Н.О.Булига