ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/16737/24

Пров. №3/766/8242/24

12.11.2024 м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 27.09.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №114319, за змістом якого останній 14.05.2024 у ранковий час, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в укритті за адресою: АДРЕСА_2 таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_2 , а саме: «Xiaomi Redmi A2, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , ринкова вартість якого, згідно з висновком експерта, складає 2707,60 грн.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу кваліфіковано за ч.2 ст. 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяви про відкладення судового засідання не подав.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством (КУпАП) встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №114319 від 27.09.2024, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: дату та час (14.05.2024 у ранковий час), місце ( АДРЕСА_2 ), обставини допущеного правопорушення (таємно викрав мобільний телефон, вартістю 2707 грн. 60 коп.);

- постановою про закриття кримінального провадження від 16.08.2024, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000455 від 15.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння;

- копією паспорта ОСОБА_1 .

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП суд враховує наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти, що посилюють відповідальність за адміністративно-правові делікти, не мають зворотної дії у часі.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

За приписами ст. 2 КУпАП зміни до ст. 51 цього Кодексу є змінами законодавства про адміністративні правопорушення, яке складається з вказаного Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Назва і суть Закону України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вказують на те, що йдеться про посилення адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна.

Закон №3886-IX є складовою законодавства про адміністративні правопорушення, тоді як ст.58 Конституції України не підлягає застосуванню щодо ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886-IX, оскільки вказаним законом посилено відповідальність за вчинення дрібних викрадень (адміністративних деліктів).

Положення ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП, які визначають зворотну дію в часі закону України про адміністративну відповідальність, не застосовуються до осіб, які вчинили адміністративні правопорушення у формі крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтратиу розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до набрання чинності Законом №3886-IX.

Необхідно зауважити, що ст. 51 КУпАП в ред. Закону №3886-IX посилює адміністративну відповідальність та встановлює її за викрадення чужого майна в розмірі від 0,2 до 2 НМДГ, за яке раніше не було передбачено відповідальності в цій статті, а тому, за приписами ст. 58 Конституції України не має зворотної дії в часі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки згідно фабули, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення, датою інкримінованих ОСОБА_1 дій є 14.05.2024, тобто до набрання чинності Закону №3886-IX(09.08.2024), то ОСОБА_1 не може підлягати адміністративній відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП, в редакції, яка діє з 09.08.2024.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 51 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 51, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяН. В. Корольчук