Єдиний унікальний номер 448/1061/24
Провадження № 3/448/598/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська матеріали справ про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Боляновичі Мостиського району Львівської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, заміжньої,непрацюючої,

за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08.06.2024р. о 23:30 год. по вул. Озерна, 7 у с.Боляновичі Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», реєстр.№ НОМЕР_1 , у темну пору доби не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, була неуважна, не впоралась із керуванням та здійснила наїзд на електроопору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України.

Вона ж, ОСОБА_1 8.06.2024р. о 23:30 год. по вул. Озерна, 7 у с.Боляновичі Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», реєстр.№ НОМЕР_1 та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим своїми діями порушила п. 2.10 «а», п.2.10 «в» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що дійсно у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час вчинила дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишила місце ДТП, перемістивши автомобіль. Щиро розкаялася у вчиненому. Просить суд її суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З диспозиції ст.124 КУпАП відомо, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.3 «б» Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.1 даних Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.2 Правил передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги

Згідно пункту 2.10 «а» даних Правил водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 2.10 «в» даних Правил передбачено, що уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Крім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень доведена: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №751067 від 09.06.2024р. та серії ААД №751068 від 09.06.2024р.; схемою місця ДТП від 09.06.2024р.; рапортом помічника чергового ЧЧ ВнП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 09.06.2024р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; іншими документами, доданими до протоколів.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, які за своїм змістом є логічними та послідовними, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів і залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що утворює собою самостійні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП відповідно.

У ч.2 ст.36 КУпАП вказано, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За загальним правилом більш серйозним визнається правопорушення, за яке встановлена більш сувора міра адміністративного стягнення (більший розмір штрафу, більш тривалий строк громадських робіт, застосування штрафу замість попередження, застосування арешту замість штрафу, тощо).

При цьому, види адміністративних стягнень закріплено в ст.24 КУпАП, в якій їх зазначено з урахуванням зростання суворості.

З огляду на наведені положення закону, вважаю за необхідне у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному випадку є правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП, оскільки санкція даної статті передбачає накладення адміністративного стягнення у виді, зокрема, адміністративного арешту, що відповідно до ст.24 КУпАП є більш суворим адміністративним стягненням ніж штраф та позбавлення права керування транспортним засобом.

У відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан (непрацююча), обставину, що пом`якшує відповідальність, щире розкаяння, відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн. х 0,2=605,60 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.1, 9, 23, 33-36, 40-1, 245, 251, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення з врахуванням вимог ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак