П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого торговим представником на ТОВ «Епіко» в м. Біла Церква Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: в матеріалах справи немає, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 01.02.2013 Монастирищенським РС У ДМС України в Черкаській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Поліщука Р.А.,

У С Т А Н О В И В:

05.08.2024 о 00:53 год на вул. Михайла Грушевського, 4, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» з д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального механічного приладу Drager Alcotest 7510 ARLM-0401, тест № 1140, результат позитивний 1,23 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425123 від 05.08.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 04.08.2024 у нього було день народження. Вони із своєю дівчиною зробили інтимну вечерю, випили декілька бокалів вина, потім був статевий акт, після якого помітили, що презерватив залишився у статевих органах дівчини, тому що вона купила якісь презервативи іноземного виробника, з якоюсь особливою змаскою. Вони намагалися самостійно його витягнути, однак у них не вийшло. Потім вони зателефонували до швидкої медичної допомоги, але їм повідомили, що в них немає спеціального обладнання і вони на такі виїзди не їздять. Через пару хвилин їм пере телефонували і повідомили, що вони можуть звернутися у пологовий будинок по вул. Семашко. Він зателефонував друзям, яких згадав, однак вони не відповідали на дзвінок. Дівчина почала плакати та скаржитися на біль та печіння у статевих органах. Через це він вирішив самостійно відвести її до лікарні. Коли було надано допомогу, вони поверталися назад і їх зупинили працівники поліції. Про те, що він перебуває у стані сп`яніння він не заперечував, повідомляв їм всі обставини, що сталася прикра ситуація. Він пройшов огляд і показало позитивний результат, з яким він погодився. Просить закрити справу, оскільки він діяв у стані крайньої необхідності.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаюсь на те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності. 04.08.2024 у ОСОБА_1 та його дівчини сталася прикра ситуація. Вони зверталися до ШМД, однак їм повідомили, що не можуть надати допомогу, тому що в них відсутнє обладнання. Відповідно до отриманих довідок із Білоцерківського полового будинку 05.08.2024 о 00:45 год ОСОБА_3 дійсно до них зверталася самостійно, оскільки потребувала медичної допомоги. Також довідкою із медичного закладу підтверджується той факт, що була ситуація, коли в статевих шляхах опинилось чужорідне тіло. Спроба самостійного вилучення була безуспішною, тому жінка, перебуваючи у стані стресу, була вимушена у невідкладному порядку звернутися за медичною допомогою до фахівців незважаючи на комендантську годину. Просив врахувати, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та працевлаштований.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративні правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протокол про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….

Попри невизнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425123 від 05.08.2024, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

роздруківкою із технічного приладу "Drager Alcotest 7510 ARLM-0372" від 05.08.2024, тест № 1140, згідно із якою результат становить 1,23 проміле алкоголю в крові, окрім того на роздруківці міститься власноручно зроблений підпис ОСОБА_1 , який підтверджує виконання вимог OLML R 126 (1998) OIML D 31 (2008) та ідентичність показань на екрані та у роздруківці і вивід «OIML»;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння: позитивний 1,23 проміле;

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129307 від 14.09.2024, яким підтверджені факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі, що міститься на відео файлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 476276 зафіксовано як 05.08.2024 о 00:53 год зупинився службовий автомобіль та працівник поліції підійшов та транспортного засобу, у якого була увімкнена аварійна сигналізація та автомобіль був заведений. На запитання працівника поліції чому водій порушує комендантську годину, на що пасажирка відповіла, що вони їдуть з лікарні, де у неї діставали презерватив, який застряг. Далі вона повідомила, що вони святкували день народження та те, що вони вживали алкоголь. На запитання поліцейського, водій також повідомив, що вживав алкоголь, що склалися так обставини, що швидка не приїжджає на такі виклики, а потрібно було їхати. Поліцейський повідомив, що від водія чути запах, та запитав чи той зможе пройти огляд за допомогою приладу Драгер. Водій попросив «може не треба, такі обставини, швидка не приїхала, а до ранку далеко, може домовимося не на камеру», на це поліцейський попередив водія «не чудуйте». На запитання працівника поліції скільки випив водій, останній повідомив, що трішки, що він перший раз в такій ситуації, дівчина сказала, що презерватив застряг, що він пече, що потрібно їхати до лікарні, вони дзвонили на лінію 103, але їм сказали, що на такі виклики не виїжджають, потім передзвонили і сказали, що їм потрібно їхати до лікарна по вул. Сімашко. Поліцейський на це повідомив, що на ШМД не знали про те, що водій вживав алкоголь, тому і сказали, що потрібно їхати до лікарні, та роз`яснили, що їм потрібно було звернутися до поліції, щоб їх завезли. Водій повідомив, що почуває себе адекватно, тому вирішив, що потрібно їхати. Працівник поліції сказав, що він коли підійшов до водія, він відразу відчув запах алкоголю від нього і що у нього по мові зрозуміло, що він вживав алкоголь. О 01:03 год зафіксовано як інший екіпаж працівників поліції привезли прилад драгер та водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. О 01:03:58 год водій запитав чи він може відмовитися від огляду, на що отримав відповідь, що він може пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до лікарні по вул. Василя Стуса та пройти огляд у лікаря-нарколога. О 01:10:59 год поліцейський повторно запитав чи водій пройде огляд, на що останній повідомив, що бажає проходити огляд при свідках, щоб ті засвідчили, що він їхав вимушено. На це поліцейський повідомив, що ведеться повна відео фіксація із початку події і в цьому випадку поняті не потрібні. О 01:15 год поліцейський запропонував водієві вибрати мундштук, який йому подобається та перевіряє упакування на герметичність та цілісність. Після того як мундштук було вибрано водієм, знято упакування, вставлено до приладу, прогріву приладу, повідомлення поліцейського що буде проводитися тест № 1140, інструктажу як необхідно проходити огляд, о 01:17 год водій здійснив продув приладу. Після аналізу, поліцейський повідомив, що проба позитивна, результат 1,23 проміле при допустимій нормі 0,02 проміле. Водій ствердно похитав головою. Поліцейський повідомив, щоб водій чекав тверезого водія, однак той повідомив, що не може на даний час нікого знайти і щоб йому допомогли відкотити автомобіль на узбіччя, а вони з дівчиною додому підуть пішки. О 01:19 год водієві було повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено його права. О 01:46 год зафіксовано як поліцейські ознайомлюють водія із протоколом та додатками до нього. На відео файлі під назвою «clip-1» із нагрудної камери поліцейського № 476276 зафіксовано як о 01:58 год водія з дівчиною працівники поліції везуть додому. На відео файлі під назвою «clip-2» із нагрудної камери поліцейського № 477048 зафіксовано ті ж факти, що і на попередніх відео файлах. На відео файлі під назвою «clip-3» на відео із відеореєстратора службового автомобіля поліцейських зафіксовано факт зупинки транспортного засобу.

В порядку доповнення судом було досліджено надану стороною захисту довідку генерального директора Юрія Кух КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський пологовий будинок» № 472 від 17.10.2024, відповідно до якої адміністрація КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський пологовий будинок» підтверджує факт само звернення до пологовому будинку, а саме до гінекологічного відділення, громадянки ОСОБА_4 , 23 роки. Згідно із записом у «Журналі обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації» звернення зафіксоване о 00:45 год 05.08.2024. після огляду черговим лікарем-акушером-гінекологом ОСОБА_3 була надана медична допомога, яка не потребувала стаціонарного лікування. Жінка відпущена додому. Також судом досліджено довідку медичного директора Володмира Солодовника КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський пологовий будинок» № 539 від 08.11.2024, відповідно до якої адміністрація КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківський пологовий будинок» підтверджує факт само звернення до пологовому будинку, а саме до гінекологічного відділення, громадянки ОСОБА_4 , 23 роки. Виникла ситуація, коли в статевих шляхах опинилось чужорідне тіло. Спроба самостійного вилучення була безуспішною, тому жінка, перебуваючи у стані стресу, була вимушена у невідкладному порядку звернутися за медичною допомогою до фахівців незважаючи на комендантську годину. Чужорідне тіло підлягає вилученню одразу після встановлення факту наявності його в організмі людини.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

Щодо клопотання адвоката Поліщука Р.А. про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з вчинення дії особою в стані крайньої необхідності, на думку судді, воно не підлягає до задоволення, в зв`язку з тим що суд не погоджується із доводами сторони захисту в тому, що за вказаних ним обставин ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Однак факт вчинення правопорушення у стані крайньої необхідності в даній справі не установлений.

Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст.130КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, а тому зазначені в клопотанні обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчинення дій особою в стані крайньої необхідності.

Суд, розглянувши клопотання, вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також, стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА