Справа № 951/726/24
Провадження №3-в/951/12/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Лавренюк О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 ОСОБА_1 подав до суду заяву про розстрочку виконання постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024 по справі №951/726/24, у якій просив розстрочити сплату штрафу у розмірі 34000,00 грн згідно постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) на термін до одного року.

В обґрунтування заяви зазначив, що станом на теперішній час не працевлаштований. Також згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 є інвалідом третьої групи загального захворювання довічно, а тому його єдиним доходом є пенсія у зв`язку з інвалідністю у розмірі 2700,00 грн щомісячно.

У судове засідання 18.11.2024 ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву від 18.11.2024, у якій заяву просив розглянути без його участі, вимоги заяви підтримав повністю.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024 у справі №951/726/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі статтею 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За змістом частини другої статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Частиною першою статті 12 Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами частини другої статті 12 Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Статтею 33 Закону передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Таким чином, наведена норма пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Незважаючи на відсутність вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки, розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, суд, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, у кожній конкретній справі з врахуванням всіх особливостей ситуації, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в першу чергу з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, адміністративне стягнення не має на меті лише кару, воно не має стати для особи непосильним тягарем, адже в такому разі справжня його мета не буде досягнута.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за період з січня 2024 року по вересень 2024 року отримував дохід лише від надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду. Загальний розмір доходу ОСОБА_1 за вказаний період становить 28806,20 грн.

Згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 від 27.02.2008, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання, інвалідність встановлено довічно.

Таким чином, судом встановлено наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють здійснення ОСОБА_1 оплати штрафу в розмірі 34000,00 грн протягом строку, встановленого законом, так як в останнього скрутне матеріальне становище, він не працює, є інвалідом 3 групи загального захворювання.

З огляду на вказане, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024 в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись статтями 23, 283, 298, 301, 303, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024 задовольнити повністю.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату несплаченої суми штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, призначеного згідно постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024 у справі №951/726/24, строком на 12 (дванадцять) місяців, а саме по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2024 року і до повної сплати присудженої суми штрафу.

Зупинити перебіг строку давності звернення постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2024 у справі №951/726/24 в частині сплати штрафу до виконання до закінчення строку розстрочки, визначеного судом.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу у встановлений строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Лавренюк