Справа № 135/1001/24
Провадження № 33/801/831/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нікандрова С. О.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лобуренка С. В. на постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 24 липня 2024 року о 22 год 00 хв. по вул. Наконечного на території АЗС «ОККО» у м. Ладижині Вінницької області він керував транспортним засобом «Toyota Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лобуренко С. В. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 вересня 2024 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , відсутнє формулювання суті правопорушення, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 130 КУпАП. В порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції № 1452/735) акт огляду на стан сп`яніння поліцейським не складався. Крім того у матеріалах справи та у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився. На відеозаписі не зафіксована вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і таке направлення ОСОБА_1 не вручалось. Поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП. Зазначенні у протоколі такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова, спростовуються матеріалами відеозапису, на якому зафіксовано, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 таких ознак не мав. Копія відеозапису з оптичного диску з камери зовнішнього спостереження, яка встановлена на АЗС, не є допустимим доказом вчиненого правопорушення, тому що є копією, а встановити технологічні властивості відеограми за відсутності оригіналу та оригінального пристрою неможливо.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 136253 від 24 липня 2024 року 24 липня 2024 року о 22 год 00 хв. по вул. Наконечного на території АЗС «ОККО» у м. Ладижині Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала. Суть правопорушення, викладена у протоколі, відповідає ознакам складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 своїм правом надати пояснення не скористався, відмовившись при цьому від його підписання. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції в протоколі не вказав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова), в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні пункту 2 розділу І Інструкції № 1452/735 є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучена до матеріалів справи копія відеозапису з оптичного диску з камери зовнішнього спостереження, яка встановлена на АЗС, не є допустимим доказом вчиненого правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року (справа № 751/6069/19) зазначив, що матеріальний носій це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже долучений до матеріалів справи носій інформації (оптичний диск) є оригіналом електронного документу, який не потребує додаткового завіренням електронним підписом, що також не передбачено ні Законом України «Про поліцію», ні статтею 266 КУпАП.

На спростування доводів апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння апеляційний суд зазначає, що розділом ІІ Інструкції № 1452/735 передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та / або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому складання такого акту не здійснювалося.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги адвоката Лобуренка С. В. про те, що у матеріалах справи та у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився, тому що огляд на стан сп`яніння водія із застосуванням спеціальних технічних засобів не проводився через відмову ОСОБА_1 , а тому у працівників поліції не виникало обов`язку роз`яснювати йому порядок застосування алкотестеру та ознайомлювати з технічними характеристиками приладу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відеозаписі не зафіксована вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і таке направлення ОСОБА_1 не вручалось, є безпідставними, тому що з відеозапису видно, що поліцейський пропонував пройти огляд на встановлення стану сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, роз`яснював наслідки відмови від проходження огляду, на що ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформляється з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я. Таке направлення оформляється в одному примірнику та, у разі доставки водія, пред`являється поліцейським в закладі охорони здоров`я, а не самому водію.

В даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від будь-якого огляду, в тому числі і у закладі охорони здоров`я, тому оформлення чи неоформлення відповідного направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не впливає на доведеність обставин, встановлених судом.

Що стосується тверджень в апеляційній скарзі щодо не роз`яснення прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як про це зазначається в апеляційній скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи, на які посилається заявник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лобуренка С. В. залишити без задоволення, а постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 вересня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк