Справа № 461/7022/24 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О.В.
Провадження № 33/811/1523/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Раделицької С.П. та захисника адвоката Бориславського А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Сліпенка Сергія Володимировича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2024 року,

встановив:

цієї постановою, провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу №0968/20900/24 від 29.07.2024 року товари повернуто ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0968/20900/24 від 29.07.2024 року, 29 липня о 2024 року о 09 години 32 хвилини в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 .

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язковими для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Громадянин ОСОБА_1 , який слідував як водій у вказаному транспортному засобі, подав до митного контролю власноручно заповнену митну декларацію, в якій заявив про наявність в нього товарів, а саме: старлінки - 35 шт., зарядні станції - 20 шт, мобільні телефони - 50 шт.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 3924», під час проведення митного огляду, в багажному відділені транспортного засобу, окрім задекларованих товарів, під особистими речами та задекларованими товарами, було виявлено три сумки та один термопакет для продуктів, заклеєні скетчем, що знаходилися за декоративною обшивкою серед інших товарів.

Доступ до таких сумок та термопакету став можливий після вивантаження всіх валіз, пакетів та коробок з особистими речами та задекларованими товарами з багажного відділення автомобіля, що утруднювало виявлення та ідентифікацію переміщуваних з приховуванням від митного контролю товарів.

Після відкриття зазначених сумок та термопакету виявлено приховані від митного контролю товари, а саме: смартфони Iphone в асортименті т.м. «Apple» без ознак використання в кількості 27 шт. та пленшети Ipad Air 11-inch (M2) Wi-Fi + Cellular 128 GB т.м. «Apple» без ознак використання - 8 шт.

Про наявність зазначеного товару гр. ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив.

Разом з тим, у своїх поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначив, що не задекларував виявлені товари оскільки особа, що надала йому такі до перевезення не повідомила його про їх наявність.

Враховуючи, що вищевказані товари знаходилися в термопакеті для продуктів, та в сумках з особистими речами які були заклеєні скотчем, виявлення останніх цим ускладнювалось.

Таким чином гр. України ОСОБА_1 , вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

На вказану постанову представник Львівської митниці Державної митної служби України Сліпенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та вин5ести нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення, а саме:

- штраф, у розмірі 1 541 690, 10 гривень у дохід держави;

- конфіскацію в дохід держави товарів вилучених протоколом про порушення митних правил №0968/209600/24;

- стягнути з гр. ОСОБА_1 суму витрат на митниці за зберігання вилучених у нього товарів на складі митного органу у сумі визначеній митницею станом на день розгляду справи у Галицькому районному суду м. Львова.

В обґрунтування зазначає, що висновок суду помилковий та необґрунтований, а постанова незаконна.

Зазначає, що митниця не погоджується з висновком суду про те, що товари які знаходилися в термопакеті для продуктів, та в сумках з особистими речами які були заклеєні скетчем, є такими, що переміщуються у межах візуальної доступності, оскільки для виявлення таких товарів довелося провести митний огляд транспортного засобу з повним його розвантаженням і навіть після цього виявити такі товари візуально не надавалось за можливе до розкриття обмотаних скетчем сумок з особистими речами та термопакету для продуктів.

Вказує, що постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Захисник - адвокат Бориславський А.Л. та представник Львівської митниці Державної митної служби України Раделицька С.П. не заперечили про розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Державної митної служби України Раделицької С.П. на підтримку апеляційної скарги, думку захисника-адвоката Бориславського А.Л., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, що обставини, які викладені в протоколі від 29.07.2024 року № 0968/20900/24, не відображають всіх ознак складу правопорушення, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З таким висновком судді першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: із використанням тайників або інших засобів, що утруднюють їх виявлення (тобто "фізичне" приховування), що викликає необхідність затратити зусилля для приховування (зокрема щось розібрати, розкрутити, розшити і т.д.), застосувати інструменти чи механізми (викрутки чи інші інструменти), затратити людську працю; шляхом надання одним предметам вигляду інших; з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.

Поряд з цим, під використанням інших засобів, що утруднюють їх виявлення, законодавець визначає, зокрема приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає, зокрема, за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх з порушенням установленого порядку.

Так, згідно протоколу про порушення митних правил №0968/20900/24 від 29.07.2024 року ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції прийшов до вірного висновку, що як слідує із протоколу про порушення митних правил, жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до речей не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних сумках та термопакеті, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

При цьому, як судом першої так і апеляційної інстанції встановлено, що предмети, які заходились у вказаних сумках та термопакеті, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що той факт, що товари були в сумках та термопакеті, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався їх приховати та надати їм вигляду іншого товару, або стверджувати, що доступ до речей був утруднений.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, зокрема в судовому засіданні не знайшло підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2024 року якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк