ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 635/1583/24 Суддя суду 1 інстанції: Савченко Д.М.
Провадження №: 33/818/1549/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_2 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами та стягнуто судовий збір у сумі 605 гривень 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.01.2024 о 14 год. 40 хв. в Харківській області, Харківському районі, смт. Високий, вул. Маяковського, 80, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №222588 від 26.01.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.01.2024; відеозаписом; рапортом інспектора в.2 р.2 б.3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лазаревої К.М.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_2 зазначає, що направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння було складено формально, фактично ж правопорушник до медзакладу не доставлявся, в той час як сам ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся. Захисник зауважив, що, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, поліцейськими не було роз`яснено йому порядку проходження такого огляду і наслідків відмови від його проходження.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції посилався на рапорт поліцейського про затримання автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 на мобільному посту та на Постанову Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року за № 1455 «Про порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», однак у даному акті не передбачається поняття «мобільного посту», і даний термін не тотожний такому поняттю, як блокпост.

Після даного інциденту, щоб уникнути підозр у вживанні наркотичних засобів, 29.01.2024 року ОСОБА_1 здав тест на виявлення наркотичних речовин та їх метаболітів в сечі у приватному медичному закладі. Результат тесту негативний.

Також ОСОБА_2 додатково звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 в момент його зупинки поліцейськими повертався додому для відпочинку після проходження болісних реабілітаційних медичних процедур у відділенні судинної патології головного мозку у Державній установі «Інститут неврології, психіатрії та наркології», де з 21.01. по 06.02. 2024 року проходив курс лікування у зв`язку з отриманими травмами при виконанні військових обов`язків з відсічі збройної агресії держави-агресора згідно з діагнозом «Посттравматична мінно-вибухова травма, кістозно-гліозна трансформація правої лобної частки як наслідок дотичного непроникаючого поранення лобної ділянки праворуч, забій головного мозку з формуванням контузійного вогнища в правій лобній частці, субарахноїдальний крововилив, (11.11.2022 року) енцефалопатія з лікворно-гіпертензійним, вестибуло-атактичним, цефалгічним, астетичним синдромами. Посттравматична (вогнепальне осколкове наскрізне поранення середньої третини плеча, 11.11.2023 року) невропатія правого ліктьового нерву. Чутливі порушення, парез правого передпліччя та кисті, грубе порушення функції правої верхньої кінцівки, невропатичний больовий синдром».

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Форостянко В.М. підтримували вимоги апеляційної скарги у повному обсязі, просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Сам ОСОБА_1 просив суд врахувати його заслуги перед Вітчизною, стан його здоров`я, переконував суд, що наркотичних засобів не вживає, докази чого, долучені до матеріалів справи, а зупинка його працівниками поліції на так званому мобільному посту була незаконною, і останні не дотрималися в ситуації, що мала місце, встановлених законодавством процедур.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.01.2024 о 14 год. 40 хв. в Харківській області, Харківському районі, смт. Високий, вул. Маяковського, 80, водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції на мобільному пості.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції та дійшов наступних висновків.

В матеріалах справи містяться відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції на мобільному посту, та розмову, що склалася між ними. Як вбачається з даних матеріалів, особі, що притягується до адміністративної відповідальності, не було належним чином роз`яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також не зафіксовано чіткої відмови водія від проходження такого огляду. Зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння на відеозаписі не вбачаються, що саме собою не є самостійним доказом доведення певного факту, однак не може не братися до уваги судом для з`ясування повної картини події, що мала місце.

На думку суду апеляційної інстанції, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, на які посилається суд першої інстанції, не можуть бути єдиними самостійними доказами для доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, однак є належними доказами лише в сукупності з іншими доказами у справі, що є достатніми для усунення всіх сумнівів щодо вини особи.

У рапорті працівника поліції ОСОБА_3 (а.с.5) дійсно зазначається, що зупинка транспортного засобу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відбулася саме на мобільному посту. Стосовно цього суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами апелянта про те, що у Постанові Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року за № 1455 «Про порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» не передбачається поняття «мобільного посту», і даний термін не тотожний такому поняттю, як блокпост.

В контексті зазначеної Постанови КМУ під блокпостом розуміють посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим.

У цьому значенні «тимчасово» передбачає обмеженість дією воєнного стану і встановленням особливого режиму, а не постійно змінюване місцерозташування.

Поняття «мобільний блокпост» у законодавстві не визначено

Мобільні (рухомі/тимчасові) блокпости як окремий різновид блокпостів законодавством не передбачені, відповідно відсутні правові підстави для здійснення заходів, які можуть бути застосовані під час проїзду через блокпост зокрема, зупинка транспортного засобу, перевірка документів тощо.

Окремо, Постановою №1455 запроваджують поняття патруль як спільний рухомий наряд, до складу якого входять уповноважені посадові особи Збройних Сил, Національної поліції, Національної гвардії та Держприкордонслужби, що виконують покладені на них обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де введено воєнний стан.

Патруль здійснює свої повноваження саме по маршруту патрулювання, що не може передбачати його перетворення у мобільний блокпост.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги результати тесту на виявлення наркотичних речовин та їх метаболітів в сечі ОСОБА_1 від 29.01.2024 року (а.с.35), зважаючи на те, що згідно з клінічними дослідженнями одноразове вживання наркотичних засобів можливо виявити при здачі тестів на виявлення наркотичних речовин протягом одного місяця з моменту вживання таких засобів.

Також судом апеляційної інстанції додатково досліджено наступні матеріали, що стосуються стану здоров`я ОСОБА_1 у зв`язку з отриманими ним травмами під час несення військової служби:

- копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №689374 (а.с.26);

- копія довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №053330 (а.с.26);

- копія довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) щодо солдата ОСОБА_1 №27/2996 від 08 грудня 2022 року, видана командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 (а.с.27);

- копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого №3974 щодо ОСОБА_1 (а.с.28);

- копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого №314 щодо ОСОБА_1 (а.с.29-30);

- копія магнітно-резонансної томографії головного мозку від 01.05.2024 ОСОБА_1 (а.с.31);

- копія довідки, виданої старшому солдату ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 №10925 від 19.09.2024 року для пред`явлення за місцем вимоги про те, що він дійсно проходить військову службу в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06 червня 2023 року по теперішній час на посаді старшого стрільця другого відділення охорони першого взводу охорони роти охорони першого відділу (а.с.32).

Беручи до уваги усі досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку про недостатнє дотримання працівниками поліції порядку направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Разом з цими підозри працівників поліції щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння спростовуються результатами лабораторного дослідження від 29.01.2024 року (а.с.35).

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295,296 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника задовольнити.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського Апеляційного суду О.М. Курило