КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/6779/24 Апеляційне провадження № 33/824/2676/2024Головуючий у суді першої інстанції Поплавська О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 154 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, з конфіскацією тварини.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, змінити постанову суду першої інстанції, застосувавши стягнення у виді штрафу без конфіскації тварини.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у протоколі відсутні посилання на будь-які нормативно-правові акти, які встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, які були порушені особою.

Зазначає, що собака скаржника дійсно стала причиною смерті іншої собаки, але це відбулося за обоюдної провини, оскільки постраждала собака не була пристебнута до повідка та самостійно наблизилась до собаки, яка є більшою за неї і почалась гратись покусуючи за лапу.

Просить суд звернути увагу, що ОСОБА_1 відразу визнав свою вину, щиро розкаявся та добровільно відшкодував матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Потерпіла ОСОБА_2 надала суду заяву про те, що не претензій до ОСОБА_1 та не заперечувала проти застосування стягнення у виді штрафу без конфіскації тварини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, пояснень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статтей 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 154 КУпАП порушенням правил утримання собак і котів є утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намороників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях). Зазначені правопорушення тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від двадцяти до п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.3 ст. 154 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Таким чином диспозицією статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за 1) утримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, 2) утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, 3) вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, при цьому ч. 3 вказаної статті КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Відповідно до Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»№ 3447-IV від 21.02.2006, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до статті 22 вказаного закону при поводженні з домашньою твариною особа, яка її утримує, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання.

Статтею 12 Закону України № 3447-IV передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Пунктом 5.3. «Правил утримання собак та котів в м. Києві» (далі Правила) передбачено, що особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку супроводжуваної тварини, оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною твариною, дорожнього руху при проходженні з твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за їх поведінкою.

Відповідно пункту 5.5. Правил, дозволяється виводити собак за межі квартири, території подвір`я, організації, підприємства тощо лише на повідку з прикріпленим до нашийника особистим номерним знаком, а потенційно небезпечних собак та собак, що визнані небезпечними, обов`язково на короткому повідку (не більше 1,2м) і в наморднику.

У пункті 5.6. Правил зазначено, що особа, яка супроводжує собаку чи кота, також зобов`язана здійснювати вигул собак без повідка лише в місцях та зонах вигулу тварин, які позначені відповідними знаками або надписами, прибирати екскременти за своїми тваринами в під`їздах багатоквартирних будинків, сходах, ліфтах та інших місцях загального користування (ця вимога не поширюється на власників собак0поводирів), навчати собак за визнаними навчальними програмами без повідків і намордників на майданчиках для дресирування. Власники собаки, яку визнано небезпечно, не мають права вигулювати цих собак без повідка та намордника на території місць або зон для вигулу тварин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 920557, 24.03.2024 о 10 год. 00 хв. за адресою м. Київ, вул. Д. Чижевського, 3, ОСОБА_1 порушив правила вигулу собак у громадських місцях, а саме не вдягнув на власну собаку породи стафширський бультер`єр, чим спричинив заподіяння шкоди майну гр. ОСОБА_2 , а саме смерть її собаки породи йоркширський тер`єр, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Матеріали справи підтверджують винуватість ОСОБА_1 , крім того, останній не заперечує своєї винуватості.

Виходячи з викладеного висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 , є обґрунтованим, а його дії за ч.3 ст.154 КУпАП кваліфіковані правильно.

Щодо доводів апеляційною скарги суд апеляційної інстанції хоче зазначити таке.

Статтею 265-5 КУпАП визначені, особливості тимчасового вилучення тварини, зокрема зазначено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок тимчасового вилучення тварини визначається Кабінетом Міністрів України.

До тимчасового вилучення тварини застосовуються положення цього Кодексу щодо тимчасового вилучення речей та документів з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею.

Відповідно до статті 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

В порушення вищевказаних вимог працівником поліції не долучено до матеріалів справи протокол про тимчасове вилучення твариниіз зазначенням про те, яку саме тварину вилучено, її індивідуальних ознаки, та місця куди її поміщено до розгляду справи, відповідний запис про вилучення тварини також відсутній і у протоколі серії ВАБ 920557 від 24.03.2024.

Виходячи з вищевикладеного, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

Допущені недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення унеможливлюють застосування санкції конфіскації тварини за вчинення правопорушення, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 34 КупАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 щиро розкаявся та добровільно відшкодував збитки, на що потерпіла надіслала до суду заяву, що претензій до останнього не має.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, щире каяття та добровільне відшкодування шкоди з огляду на положення статті 34 КУпАП, застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 154 КУпАП, у виді штрафу без конфіскації тварини.

Таке адміністративне стягнення на переконання суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження допущення ним нових правопорушень, крім того, таке рішення буде відповідати принципам гуманності, справедливості та таким, що убезпечить тварину від страждань.

Виходячи з викладеного постанова судді підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 квітня 2024 року в частині призначеного адміністративного стягнення у вигляді конфіскації собаки скасувати.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду