Провадження № 3/201/4802/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 642616 від 25 жовтня 2024 року, зазначено, що 25 жовтня 2024 року близько о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, біля буд. 19, здійснював торгівлю квітами у невстановленому для цього місці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.

На виконання вимог ст.ст. 268, 277, 277-2 КУпАП, щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 642616 від 25 жовтня 2024 року; протоколом огляду та вилучення; а також фототаблицею.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у торгівлі з рук у невстановленому місці, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне накласти на останнього стягнення у виді штрафу, без конфіскації предметів торгівлі.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто дев`ятнадцять гривень, без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить шістсот п`ять гривень шістдесят копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов