ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1699/24

Номер провадження 3/495/1032/2024

14 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308211 від 19.02.2024 року 19.02.2024 року о 18 год 00 хв п/н «прикордонний контроль» на транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені в районі прикордонного знаку № 0608 було виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон з України у Республіка Молдова в п.п. «Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів влади з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова). Своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний кордон».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його захисник адвокат Крись Юлія Олександрівна подала до суду клопотання про закриття провадження по справі, якою заперечувала щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Також адвокатом до суду була подана низка додаткових документів.

Згідно з клопотанням як убачається з письмових матеріалів справи, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, обґрунтовано на підставі Рапорту працівника прикордонної служби (помічника старшого зміни прикордонних нарядів - старший прикордонного наряду «Контрольний пост» капітан ОСОБА_2 ), тобто фактично на поясненнях зацікавленої особи який є працівником прикордонної служби.

Рапорт працівника прикордонної служби, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Окрім того, ОСОБА_1 вже перетинав кордон, після прийняття Указу Президента України від 28.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Перетин кордону підтверджується відповідними відмітками в паспорті ОСОБА_1 для виїзду за кордон, серія НОМЕР_2 від 19.07.2016 року, орган, що видав 5101. Дати перетину кордону: 04/02/2023 року - 04/02/2023 року; 15/02/2023 року - 28/02/2023 року; 09/06/2023 року - 25/06/2023 року; 14/07/2023 року - 18/07/2023 року; 27/07/2023 року - 04/08/2023 року.

Відповідно до пояснень у протоколі Серія ПдРУ № 308211 від 19.02.2024 року та додаткових документів долучених до матеріалів справи ОСОБА_1 , вказано, що він мав на меті перетнути державний кордон України, в пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», на підставі належних документів, що дають право на виїзд за кордон під час дії правового режиму воєнного стану, а саме: закордонний паспорт ОСОБА_3 FE номер 749486 від 19.07.2016 року, орган, що видав 5101; тимчасове посвідчення військовозобов?язаного Серія НОМЕР_3 від 24.01,2023 р.; довідка військово-лікарняної комісії №54/490 від 24.01.2023 року;

Рухався на власному транспортному засобі BW, реєстраційний номер НОМЕР_4 , пред`явивши також: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; посвідчення водія; страховий поліс ОСЦПВ; страховий поліс для виїзду за кордон.

Зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУПАП, за якою складено протокол, в даному випадку - диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП, повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився. Опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення, дані про подію правопорушення слід конкретизувати.

12.03.2024 року дізнавачем СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області Володимиром ГОРБАЧОВИМ було направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Жодної відповіді на сьогоднішній день не отримано.

Додатково, адвокатом Крись Ю.О. було направлено адвокатський запит № 4-02/04 від 02.04.2024 року на одержання інформації стосовно ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 № 943/7314 від 04.02.2024 року на Адвокатський запит ОСОБА_4 було зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не здійснює облік призовників, військовозобов?язаний та резервістів, у зв?язку з чим не має можливості надати запитувану інформацію стосовно ОСОБА_5 (копія надана до матеріалів справи 17.04,2024 року).

Також, адвокатом Крись Ю.О. було направлено адвокатський запит № 6-02/04 від 02.04.2024 року на одержання інформації стосовно ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 (копія надана до матеріалів справи 02.05.2024 року). Жодної відповіді на сьогоднішній день не отримано.

23.04.2024 року, додатково, адвокатом Крись Ю.О. було направлено адвокатський запит № 7-22/04 від 22.04.2024 року на одержання інформації стосовно строків отримання відповідей на запити Дізнавача СД Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області Володимира ГОРБАЧОВА та адвоката Крись Ю.О. - запит № 6-02/04 від 02.04.2024 року на одержання інформації стосовно ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 (копія надана до матеріалів справи 02.05.2024 року). Жодної відповіді на сьогоднішній день не отримано.

22.04.2024 року на Урядовому порталі ОСОБА_4 було зареєстровано звернення до Міністерства оборони України щодо дій та бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 - реєстраційний номер НОМЕР_5 (колія надана до матеріалів справи 02.05.2024 року). Звернення знаходиться на розгляді, терміном до 30 календарних днів.

09.05.2024 року на ім?я керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 була направлена Скарга адвоката Крись Ю.О. № 8-09/05 від 09.05.2024 року на дії та бездіяльність керівника ІНФОРМАЦІЯ_6 (копія надана до матеріалів справи 14.05.2024 року).

Представник ОСОБА_1 зазначила, що матеріали справи не містять жодного підтвердження підробки тимчасового посвідчення військовозобов?язаного Серія НОМЕР_3 від 24.01.2023 року та довідки військово-лікарської комісії № 54/490 від 24.01.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_1 отримував у ІНФОРМАЦІЯ_8 Тимчасове посвідчення військовозобов?язаного Серія НОМЕР_3 від 24.01.2023 року та Довідку військово-лікарняної комісії № 54/490 від 24.01.2023.

З урахуванням наведеного, провина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 204-1 КУпАП є недоведеною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, адже відсутня сама подія правопорушення.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником прикордонної служби не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308211 від 19.02.2024 року зазначено лише, що 19.02.2024 року о 18 год 00 хв п/н «прикордонний контроль» на транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені в районі прикордонного знаку № 0608 було виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон з України у Республіка Молдова в п.п. «Паланка-Маяки-Удобне» без дозволу відповідних органів влади з уникненням прикордонного контролю (шляхом використання механізму отримання статусу біженця в Республіці Молдова). Своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний кордон».

При цьому, як доказ вчинення правопорушення матеріали справи містять лише зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення; рапорти; закордонний паспорт ОСОБА_3 FE номер 749486 від 19.07.2016 року, орган, що видав 5101; тимчасове посвідчення військовозобов?язаного Серія НОМЕР_3 від 24.01,2023 року; довідка військово-лікарняної комісії № 54/490 від 24.01.2023 року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Однак, в матеріалах справи не міститься жодного доказу, що гр. ОСОБА_1 спробував перетнути державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску.

Крім того, суд враховує, що копією закордонного паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 19.07.2016 року, орган, що видав 5101 дійсно вже перетинав кордон раніше, зокрема після введення в країні воєнного стану, зокрема у періоди 04/02/2023 року - 04/02/2023 року; 15/02/2023 року - 28/02/2023 року; 09/06/2023 року - 25/06/2023 року; 14/07/2023 року - 18/07/2023 року; 27/07/2023 року - 04/08/2023 року.

Суд також погоджується з аргументом сторони захисту, що матеріали справи не містять підтвердження підробки тимчасового посвідчення військовозобов`язаного Серія НОМЕР_3 від 24.01.2023 року та довідки військово-лікарської комісії № 54/490 від 24.01.2023 року, видані ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Виходячи зі змісту ст. 62 Конституції України, принцип презумпції невинуватості особи полягає в тому, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення об`єктивної сторони не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, очевидним є висновок, що органом, який склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження у адміністративній справі, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 27, 33-35, 204-1, 221, 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Д. Анісімова