ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2398/24 Справа № 192/2269/24 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ковальова О.О. на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнановинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за правилами ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із постановою суду першої інстанції, о 14:20 год. 16 серпня 2024 р., по вул. Центральній у с. Трудолюбівка Солонянського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 о, керував автомобілем CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ковальов О.О. просить оскаржувану постанову суду скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 о до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винести нову постанову, якою провадження у справі у цій частині закрити за відсутністю в діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що з наявного відеозапису неможливо встановити, що працівником поліції було дотримано спеціальні вимоги щодо підготовки алкотестеру до використання, які унеможливили б надання цим приладом хибних показань. Також вказує, що після проведення вимірювання та отримання позитивного результату ОСОБА_1 о з ним не погодився, втім всупереч вимогам ст. 266 КУпАП йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Посилається на фрагментарність наданого відеозапису та неможливість встановлення ним повного перебігу подій, а також на те, що в матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 о для проходження огляду до медичного закладу, походження якого невідоме, оскільки такий огляд останньому не пропонувався.

ОСОБА_1 о. та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, захисником подане клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку із чим на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний розгляд здійснений без участі сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, з огляду на те, що захисником в апеляційній скарзі постанова суду оскаржена виключно в частині притягнення ОСОБА_1 о до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції постанову в частині притягнення останнього до відповідальності за ст. 124 КУпАП не переглядає.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 о за ч. 1 ст. 130 КУпАП передчасним з огляду на наступне.

Так, положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Так, згідно із ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням

спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст. 266 КупАП, деталізований затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Пунктами 2, 6 Розділу І Інструкції та п.п. 1-6 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці - лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КупАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З наведених нормативних положень випливає, що для утворення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є достатнім лише встановлення за допомогою спеціального приладу, що має функцію газоаналізатора, перевищення концентрації парів етилового спирту у повітрі, що видихається водієм, але й згода водія із цим результатом, а за відсутності його згоди наступне підтвердження результату вимірювання при огляді у закладі охорони здоров`я, або відмова водія від такого огляду.

Таким чином, згідно із вимогами ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, після підтвердження перебування ОСОБА_1 о у стані алкогольного сп`яніння шляхом огляду останнього за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, зобов`язаний був запитати, чи згодний останній із отриманим результатом вимірювання, і у випадку незгоди запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Після цього, залежно від отриманої відповіді, працівникові поліції належало або забезпечити доставку ОСОБА_1 о до найближчого медичного закладу для проходження огляду в його умовах, або вирішувати питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З наявного в матеріалах провадження протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 о інкриміновано керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, втім дотримання встановленого законом порядку проходження відповідного огляду судом першої інстанції досліджене та оцінене не було.

Натомість з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який додано до матеріалів справи, вбачається, що після проходження ОСОБА_1 о огляду на стін сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки автомобіля та отримання позитивного результату вимірювання, співробітник поліції запитує в останнього, чи згодний він із результатом, на що ОСОБА_1 о чітко відповідає, що незгодний. Після цього співробітником поліції будь-які інші запитання йому не ставляться, пропозиція пройти огляд у медичному закладі не висувається та складається протокол про адміністративне правопорушення. Також із вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 о взагалі було роз`яснено процедуру і порядок проходження огляду на стан сп`яніння, його права та обов`язки у межах такого огляду, наслідки відмови від його проходження.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що огляд ОСОБА_1 о на стан сп`яніння був проведений із істотним порушенням вимог закону, що згідно із ч. 5 ст. 266 КУпАП тягне його недійсність та неможливість використання його результатів як доказів.

Разом із тим, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 о даним порушенням закону при проведенні огляду останнього на стан сп`яніння та фактичним обставинам не надав належної оцінки, через що прийшов до помилкового висновку про доведеність вини останнього та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 о у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена допустимими та достовірними доказами.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 о до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП, а адміністративне провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. За ст. 124 КУпАП належить вважати накладеним на ОСОБА_1 о штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

Керуючи ст. ст. 7,247,268,285,294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковальова О.О. - задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважати накладеним на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця