ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/1171/24 Суддя суду 1 інстанції: Богдан М.В.
Провадження №: 33/818/1493/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою правопорушника на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки та стягнуто судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 19.02.2024 року о 22 годині 50 хвилин по вул. Ньютона, 110 у м. Харкові керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan 1.9 TDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість та неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ХОРОНД, водій відмовився під відеофіксацію, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На думку суду першої інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №604630 від 19.02.2024 р.; рапортом; відеозаписом події, що мала місце 19.02.2024 року; довідкою про видачу посвідчення водія; направленням на огляд водія, згідно якого огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не проводився; довідкою про повторність, виданої інспектором ВАП УППП в Харківській області, згідно якої ОСОБА_1 постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 802991 від 19.02.2024 року винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року, провадження у справі №641/1171/24 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог стверджує, що його вина у вчиненні даного правопорушення не доведена, поліцейські необґрунтовано висунули підозру про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також що він не був відсторонений від керування транспортними засобами.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився, його інтереси представляв захисник Ніколаєв В.О. в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник підтримував вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив поновити строк на апеляційне оскарження, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року у справі №641/1171/24 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 19.02.2024 року о 22 годині 50 хвилин по вул. Ньютона, 110 у м. Харкові керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan 1.9 TDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість та неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП ХОРОНД, водій відмовився під відеофіксацію, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

На думку суду апеляційної інстанції, твердження апелянта щодо недоведеності його вини, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема на відеозаписі з бодікамери поліцейського чітко вбачається відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (22:53:55), при цьому працівниками поліції було роз`яснено водієві його обов`язки та права в ситуації, що склалася, а також наслідки відмови від проходження в установленому законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість він відповів, що розуміє та усвідомлює наслідки (22:54:35). Отже, суд доходить висновку про свідоме та умисне порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за таке порушення передбачена приписами ст. 130 КУпАП.

При цьому суд апеляційної інстанції ставиться критично до думки апелянта про необґрунтованість висунутої поліцейськими підозри, оскільки неможливо окомірно визначити, чи дійсно особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Натомість в контексті вимог Закону України «Про Національну поліцію» працівники поліції для забезпечення публічної безпеки і порядку, а також дотримання громадянами своїх обов`язків, зокрема виконання ними Правил дорожнього руху з метою підтримання безпеки дорожнього руху, працівники поліції уповноважені на висунення подібних підозр як превентивного заходу за наявності конкретних ознак, що можуть свідчити про перебування водія під впливом алкогольних, наркотичних чи лікарських речовин, що знижують увагу та реакцію водія на обстановку дорожнього руху і несуть загрозу всім учасникам дорожнього руху.

Так, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію», до завдань поліції відноситься, зокрема, забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави та протидія злочинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейським заходом є дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 розділу І даної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дані ознаки можуть бути спричинені й іншими подразниками, не пов`язаними із вживанням наркотичних чи інших заборонених при керуванні транспортними засобами препаратів, однак остаточно визначити наявність чи відсутність стану наркотичного сп`яніння можливо лише шляхом лабораторного дослідження, для чого і регламентовано спеціальну законодавчо визначену процедуру такого огляду, передбаченого вищезазначеною інструкцією.

Твердження апелянта про невідсторонення його від керування транспортним засобом спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, де зафіксовано факт повідомлення працівниками поліції водієві про відсторонення його від керування транспортним засобом (23:42:00).

Повторність вчинення ОСОБА_1 діяння за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується довідкою про повторність, виданої інспектором ВАП УППП в Харківській області, згідно з якою ОСОБА_1 постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з того, що факт відмови правопорушника від проходження встановленого законом огляду на предмет перебування його в стані наркотичного сп`яніння, а також факт повторності вчиненого діяння є доведеними, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, а саме вказана особа визнана судом винуватою за відмову від проходження огляду на предмет перебування його у стані наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило