Провадження №3/521/8077/24

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107941 від 05 серпня 2024 року, вбачається, що 05 серпня 2024 року об 10 годинні 15 хвилин в м. Одеса Тираспольське шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia», державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`янніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різке забарвлення, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, тест проходив за допомогою газоаналізатора «Drager», Alcotest 7510, прилад ARLM - 0425, результат позитивний, вміст 1,52 % алкоголю в крові, тест №1619, та зафіксовано на камеру №475210, №474513, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107941 від 05 серпня 2024 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду клопотання, в яких просив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу серії ЕПР1 №107941 від 05 серпня 2024 року закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107941 від 05 серпня 2024 року вбачається, що 05 серпня 2024 року о 10 год. 15 хв. м. Одеса, шоссе Тираспільське, 22/8 км. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ марки «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`янніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різке забарвлення, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, тест проходив за допомогою газоаналізатора Драгер результат позитивний 1,52 проміле, чим порушив вимоги 2.9.а ПДР керування ТЗ особами в стані алк., нарк. чи ін. сп`янніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена: ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він будучи абсолютно тверезий погодився. Проте, після того, як прилад «Drager» показав позитивний результат, то ОСОБА_1 висловив свою незгоду, вказавши співробітникам поліції, що в стані сп`яніння не перебуває. Також, в ході спілкування зі співробітниками поліції, ОСОБА_1 вказував, що алкогольні напої не вживав.

Вказані вище пояснення повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом під назвою «ЕПР1 107941 ОСОБА_1 ст. 130 (камери 475210 не існує)», а саме: час відеозапису 23 хв. 45 сек. ( ОСОБА_1 заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та вказує, що не вживав алкогольні напої).

Однак, не зважаючи на вищевикладене, працівники патрульної поліції почувши незгоду ОСОБА_1 , із результатами приладу «Drager», не направили його на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

При цьому, ОСОБА_1 заперечував проти протоколу та не визнавав своєї вини.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що у своїй прецедентній практиці під час оцінки доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey, п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі по тексту Порядок 1103), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція 1452/735) та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п. 6 Порядку 1103) .

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735).

Вищевикладені норми детально регламентують законний порядок огляду водіїв щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння, а саме водіям пропонується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу («Drager»), а у разі відмови водія або незгоди з його результатом у закладі охорони здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, працівники патрульної поліції почувши незгоду ОСОБА_1 , із результатами приладу «Drager», не направили його на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку 1103, п. 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735 та недійсність огляду в силу приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, що у свою чергу безпосередньо вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

На вказані висновки також вказував: Київський апеляційний суд у постанові від 23 липня 2019 року по справі №760/9848/19 та у постанові від 26 січня 2024 року по справі №761/27465/23.

Так, зокрема згідно висновків Київського апеляційного суду, які викладені у постанові від 26 січня 2024 року по справі №761/27465/23:

«…Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В порушення вказаних вимог поліцейські не реагували на зауваження ОСОБА_1 , який висловлював свою незгоду з показами приладу «Drager», не запропонували пройти такий огляд в медичному закладі, не забезпечили його доставку до вказаного закладу, та не роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тому, враховуючи наявні в матеріалах докази, зокрема дані відеозапису з нагрудної камери, працівники поліції після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager», не роз`яснили останньому його права, не звертали увагу на його доводи, де він висловлював незгоду з результатами проведеного огляду на місці зупинки, та в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП не запропонували, і не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого медичного закладу з метою проходження ним там огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим проведений поліцейськими на місці зупинки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним…».

Згідно з Висновком № 20 (2017) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) про роль судів у забезпеченні єдності застосування закону від 10 листопада 2017 року однакове й уніфіковане застосування закону зумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом і правову визначеність. Єдине застосування закону має важливе значення для принципу рівності перед законом. Крім того, питання правової визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. У державі, яка керується принципом верховенства права, громадяни виправдано очікують, що до них будуть ставитися, як до всіх інших, та що вони можуть покладатися на попередні судові рішення в подібних справах, і таким чином громадяни можуть передбачати юридичні наслідки своїх дій чи бездіяльності. Єдине застосування закону обумовлює довіру громадськості до судів та покращує громадську думку стосовно справедливості та правосуддя. Забезпечення послідовного й єдиного застосування законів, а також заохочення розвитку права через судову практику є, у першу чергу, повноваженням верховного суду.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, то останній не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки всупереч вимогам чинного законодавства, суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі серія ЕПР1 №107941 від 05 серпня 2024 року, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу серії ЕПР1 №107941 вбачається, що: «водій ОСОБА_1 , керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`янніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різке забарвлення, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, тест проходив за допомогою газоаналізатора Драгер результат позитивний 1,52 проміле, чим порушив вимоги 2.9.а ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідальність передбачена: ст. 130 ч. 1 КУпАП».

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року № 1376 (надалі по тексту Інструкція 1376) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність між іншим, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, ані ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані жодною іншою нормою чинного законодавства не передбачено відповідальності за керування водієм транспортним засобом саме з ознаками сп`яніння.

При цьому, згідно протоколу серія ЕПР1 №107941 від 05.08.2024 року ОСОБА_1 , не пред`явлено обвинувачення в керуванні транспортним засобам в стані алкогольного сп`яніння.

Приписи частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене частиною першою статті 130 КУпАП адміністративне стягнення, суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол не може визнаватись доказом у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують практику ЄСПЛ як джерело права.

Щодо недопустимості результатів приладу Drager 7510.

Так, порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09 листопада 2015 року №1452/735 та ст. 266 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Приписами ч. 6 ст. 266 КУпАП також визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливо лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3-5 Розділу 2 Інструкції №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Так, відповідно до даних Інструкції/керівництва по використанню приладу «DRAGER Alcotest 7510» калібрування зазначеного приладу здійснюється кожні 6 місяців. (стор. інструкції № 23).

Згідно п. 7 Розділу 2 Інструкції №1452/735, Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з чеку приладу «Drager Alcotest 7510» за допомогою, якого було проведено огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , результат тесту склав 1,52 ‰.

При цьому, із чеку приладу «Drager Alcotest 7510» вбачається, що останнє калібрування приладу було здійснено 12 жовтня 2023 року, тобто на день проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а саме на 05 серпня 2024 року пройшов 6 (шести) місячний строк з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) «Drager Alcotest 7510».

Вказані обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів достовірність результату огляду з використанням «Drager 7510».

Так, ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, оскільки з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки (калібрування приладу) пройшло більше 6 (шести) місяців, огляд ОСОБА_1 , на стан сп`яніння було проведено з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та ч. 6 ст. 266 КУпАП, через що Роздруківка результатів тесту №1619 є очевидно недопустимим доказом, а сам огляд вважається недійсним.

Щодо наявного в матеріалах акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до п. 10 розділу 2 Інструкції № 1452/735, акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Так, з матеріалів справи вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , було проведено за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510».

Проте, з пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що працівники патрульної поліції, надавши йому для підпису акт огляду на стан сп`яніння, навіть не ознайомили його зі змістом документу та не роз`яснили йому жодних правових наслідків, які можуть настати за результатами підписання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Оскільки, після того, як прилад «Drager» показав позитивний результат, то ОСОБА_1 висловив свою незгоду вказавши співробітникам поліції, що в стані сп`яніння не перебуває. Також, в ході спілкування зі співробітниками поліції, ОСОБА_1 вказував, що алкогольні напої не вживав.

Вказані вище пояснення повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом під назвою «ЕПР1 107941 ОСОБА_1 ст. 130 (камери 475210 не існує)», а саме: час відеозапису 23 хв. 45 сек. ( ОСОБА_1 заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та вказує, що не вживав алкогольні напої).

Зважаючи на вищевикладене, в силу допущених працівниками поліції порушень під час складання та оформлення матеріалів, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, будь-яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий В.К.Гуревський