Справа № 154/2176/24 Провадження №33/802/738/24 Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Масюк Г.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 10.06.2024 о 21-28 год., в с.Микуличі, Володимирського району, Волинської області, керувала транспортним засобом «Таврія» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Масюк Г.С. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що місцевий суд безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, оскільки вони не були повідомлені про час та дату судового засідання 15 жовтня 2024 року, також сторона захисту неодноразово зверталась до суду про проведення про бажання приймати участь у судових засіданнях в режимі відео конференції. Посилається на те, що поліцейський безпідставно зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки правил дорожнього руху вона не порушувала. Крім того, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не є дійним, оскільки проведений з порушенням вимог 266 КУпАП. Також зазначає, що ОСОБА_3 не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Масюк Г.С., яка підтримувала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та її захисник - адвокат Масюк Л.С. не були повідомлені жодним чином про час та місце розгляду справи місцевим судом 15 жовтня 2024 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, захисник Масюк Л.С. зверталась до суду з клопотанням про розгляд адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП в режимі відеоконференції, яке було призначено на 11 жовтня 2024 року (а.с.41).

Разом з тим, 15 жовтня 2024 року розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 проведено без її участі та без участі її захисника Масюк Л.С ..

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_3 та її захисник Масюк Л.С. не були повідомлені про час та місце розгляду справи 15 жовтня 2024 року, не були присутні під час розгляду справи місцевим судом, а справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за її відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП та права ОСОБА_3 , приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, та відновлення порушеного права ОСОБА_3 ..

Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 10.06.2024 о 21-28 год., в с.Микуличі, Володимирського району, Волинської області, керувала транспортним засобом «Таврія» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, ( запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовилась.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано як порушення вимог п..2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061655 від 10 червня 2024 року складеного щодо неї за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, змістом якого ОСОБА_3 була ознайомлена та засвідчила власним підписом (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.06.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_3 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого зафіксовано ознаки сп`яніння ОСОБА_3 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей (а.с.6), відеозаписом з бодікамери працівника поліції на якому зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9), а також іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів апелянта про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена доказами. які містяться в матеріалах справи, які перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Відеозаписи які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.

Згідно відеозапису з бодікамери працівника поліції, після зупинки транспортного засобу, поліцейський, виявивши в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонував їй пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки, а також в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовилася. При цьому свою відмову аргументувала тим, що прилад покаже високий результат сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.9).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Є безпідставними посилання захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази причини зупинки ОСОБА_1 , оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР.

Більше того, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебувала з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання ним вимог п.2.5 ПДР.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та накладає на ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп, сплата якого передбачена п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Масюк Г.С. - задовольнити частково.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов