Справа № 708/1017/24
Номер провадження № 3/708/512/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Відносно ОСОБА_1 28.08.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494069 про те, що він 28 серпня 2024 року о 16 год. 55 хв. в м. адміністративних межах с. Новоселиця Чигиринської ТГ Черкаського району керував автомобілем DAWOO SENS, державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, висновок тесту - 3,56 проміле, тест № 3045, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

ОСОБА_1 , будучи в законному порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

А Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 з часу надходження матеріалів до суду справою не цікавився, клопотань про ознайомлення з нею не подавав.

Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , куди йому рекомендованою поштою направлялися судові повістки про виклик до суду.

Виходячи з цього, судом докладено всіх розумних зусиль та вичерпано передбачені законом засоби для виклику ОСОБА_1 в судове засідання, а тому вважаю необхідним розглянути справу без його участі, за наявними у справі доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі провину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у випадку керування особою транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п.1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п.1.9. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Порядок виявлення осіб, які керують транспортними засобами в нетверезому стані, визначений постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкоголю, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і проведення такого огліду", а також наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666 "Про затвердження Інстукцією у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарськх препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції", затвердженим у Міністерстві юстиції України 06.10.2009 року під №931/16947.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494069 від 28.08.2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем DAWOO SENS, державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, де огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager, що зафіксовано на боді камери працівників поліції.

Згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньго руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 729001 від 28.08.2024 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за керування автомобілем з непристебнутим ременем безпеки, без посвідчення водія, не увімкнення останнім після зупинки транспортного засобу аварійної світлової сигналізації, а протектор шини автомобіля був менше 0,6 мм, чим порушено вимоги ч. 1, ч. 5 ст. 121, ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП, що свідчить про те, що водій керував автомобілем під час його зупинки працівниками поліції.

Підстави зупинки ОСОБА_1 не оскаржувались, доказів протилежного суду не надано.

Рух транспортного засобу зафіксовано також на відеореєстратор патрульного автомобіля, відеозапис якого додано до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з даними висновку приладу газаналізатора Drager 6810, тест № 3045 від 28 серпня 2024 року щодо встановлення у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння 3,56 проміле.

Так, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у передбаченому законом порядку зі згоди останнього із застосуванням приладу Drager відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно з тестом № 3045 встановлено наявність у водія алкогольного сп`яніння у вигляді 3,56 проміле, що відповідає сильному ступеню сп`яніння.

Про те, що водій проходив огляд добровільно і без примусу, визнавав результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідчить і оглянутий в судовому засіданні відеозапис подій, що відбулися 28 серпня 2024 року.

З відеозапису також встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, з порушенням та з результатами огляду був згідний, в лікарню їхати відмовився, де йому під відеофіксацію було роз`яснено права та місце розгляду справи.

За таких обставин, суддя приходить до обгрунтованого висновку про те, що працівники поліції діяли в межах своїх повноважень і процедура направлення водія для огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не порушена.

Крім того, як вбачається з постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.07.2024 року у справі № 712/6283/24 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, де на нього було накладено стягненя у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постанова набрала законної сили 06.08.2024 року.

При цьому, суд звертає увагу, що фабула вчиненого адміністративного правопорушення викладена без зазначення повторності вчинення протягом року, разом з тим працівниками поліції в протоколі вірно кваліфіковано дії водія саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В даному випадку правове значення має правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , що зазначається в графі «чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП», що фактично і зазначено працівниками поліції при кваліфікації дій правопорушника.

Таким чином, особа, яка притягується до відповідальності, усвідомлює своє обвинувачення, яке працівниками поліції в протоколі зазначено як ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому і захищатись має саме від такого обвинувачення.

За таких обставин, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки повторного протягом року керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність по ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, готує довідку про належність транспортного засобу.

У матеріалах справи довідка про належність транспортного засобу ОСОБА_1 чи іншій особі відсутня.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи тяжкість скоєного правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні докази, що він є власністю останнього.

Також відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 130, ст.ст. 9, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 а у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави (одержувач: ГУК у Черкаській області /Черкаська область/ 21081300, банк одержувача (ГУ ДКСУ): Казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37930566, рахунок: UA0023001) у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 а на користь держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк одержувача: казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37993783, рахунок: UA0026001) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить шістсот п`ять гривень 60 коп.

Роз`яснити, що:

- штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП);

- в разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом;

- в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень;

- розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч. 3 ст. 307 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя О.Г.Івахненко