Справа № 346/2810/24
Провадження № 33/4808/888/24
Категорія ст. 172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю прокурора Гринишин Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Тарасенка Василя Сергійовича на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого вчителем Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2023 року, ОСОБА_2 не виконав положення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" за яким, особи, які є посадовими особами юридичних осіб публічного права зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно. Чим, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП (неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів).

Крім того, у цей же день 04 квітня 2023 року, ОСОБА_2 не виконав положення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" за яким, особи, які є посадовими особами юридичних осіб публічного права зобов`язані не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Чим, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів).

ОСОБА_2 не повідомив уповнвоажений на те орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів при вирішенні питання щодо преміювання самого себе, а також не утримався від прийняття рішення у виді наказу щодо преміювання самого себе в умовах такого конфлікту інтересів. Зокрема, як директор Коломийського ліцею імені М.Грушевсього, підписав наказ № 41-к від 04.04.2023 року «Про преміювання працівників», згідно з яким преміював працівників Коломийського ліцею імені М.Грушевського в тому числі і себе в розмірі 3750 гривень. Водночас відповідно до листа управління освіти Коломийської міської ради 153/02.161-23/07 від 01.05.2024 року, дозвіл на преміювання ОСОБА_2 не надавався та наказ не погоджувався, а також від директора Коломийського ліцею імені М.Грушевського ОСОБА_2 повідомлень щодо виникнення конфлікту інтересів (письмово чи в інший спосіб) відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не надходило. Таким чином будучи особою, яка для цілей Закону України „Про запобігання корупції" прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, порушив вимоги названого закону, передбачені пунктом 2 та 3 частини 1 статті 28 вищевказаного закону, і відповідно вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 та 2 статті 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Тарасенко В.С. просить скасувати постанову судді, щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення,

Вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що поза увагою суду першої інстанції залишилось такі обставини як те, що інформація щодо об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, зазначена у протоколах про адміністративне правопорушення № 464 від 16.05.2024 та № 465 від 16.05.2024 не відповідає дійсності, та відсутність у ОСОБА_2 дискреційних повноважень як обов`язкової складової конфлікту інтересів. Так, твердження уповноваженої особи, якою складено протоколи про адміністративні правопорушення, про преміювання ОСОБА_2 самого себе без дозволу та погодження управління освіти Коломийської міської ради не відповідають дійсності. Зокрема, як вбачається із змісту вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення, а також матеріалів справи, підставою для видання наказу № 41-к від 04.04.2023 «Про преміювання працівників» був наказ виконувача обов`язків начальника управління освіти Коломийської міської ради О.Яворської № 66/к від 03.04.2023 «Про виплату одноразової премії працівникам закладів управління освіти». Вищевказаний наказ передбачав виплату у квітні 2023 року премії за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, а також з нагоди Великодніх свят, усім без виключення працівникам закладів загальної середньої та дошкільної та позашкільної освіти, а також працівникам комунального закладу «Сервісний центр», а розмір цієї премії також був фіксованим і однаковим для усіх працівників, а саме 3750 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень. В свою чергу, ОСОБА_2 також являвся та являється працівником закладу загальної середньої освіти, оскільки крім посади директора, займав ще й посаду вчителя історії у вищевказаному навчальному закладі, відповідно положення зазначеного наказу Управління освіти Коломийської міської ради розповсюджувались і на нього.

Зазначає, що редакція наказу Управління освіти № 66/к від 03.04.2023 «Про виплату одноразової премії працівникам закладів управління освіти» не передбачала будь-яких винятків чи обмежень у виплаті премії для керівників навчальних закладів. В свою чергу, не зробивши винятку (виключення) для керівників закладів освіти при визначенні кола отримувачів вищевказаної премії, Управління освіти Коломийської міської ради тим самим погодило її нарахування та виплату і самому ОСОБА_2 . За таких обставин, висновок уповноваженої службової особи, якою складено проколи про адміністративні правопорушення про преміювання ОСОБА_2 самого себе без дозволу та погодження управління освіти Коломийської міської ради є помилковим. Крім того, в протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 як керівник ліцею не міг об`єктивно оцінити свою роботу, в результаті чого виникла суперечність між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що свідчить про наявність реального конфлікту інтересів.

Однак, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 взагалі не оцінював свою роботу, за нього це зробило Управління освіти Коломийської міської ради, визначивши у своєму наказі № 66/к від 03.04.2023 «Про виплату одноразової премії працівникам закладів управління освіти» однаковий для усіх без виключення працівників закладів загальної середньої освіти фіксований розмір премії, а саме, 3750 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень).

Підсумовує, що з огляду на вищевикладене, у даній ситуації у ОСОБА_2 відсутній реальний конфлікт інтересів.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Захисник Тарасенко В.С. подав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_2 та захисника Тарасенка В.С.

В судове засідання апеляційного суду з`явився прокурор ОСОБА_3 .

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову судді залишити без змін.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Так, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з п. 2 та п. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до протоколу № 465 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 16 травня 2024 року (а.с. 2-8) директор Коломийського ліцею імені М. Грушевського ОСОБА_2 будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону як на посадову особу юридичної особи публічного права, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу №41-к від 04.04.2023, відповідно до якого преміює працівників Коломийського ліцею імені М. Грушевського, в тому числі і себе, що свідчить про приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в преміюванні самого себе, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення: вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу № 464 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 16 травня 2024 року (а.с. 64-70) директор Коломийського ліцею імені М. Грушевського ОСОБА_2 будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права, порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив вищестоящий орган - управління освіти Коломийської міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ №41-к від 04.04.2023, згідно якого преміює працівників Коломийського ліцею імені М.Грушевського, в тому числі і себе, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадок та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_2 за ч. 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, суд обґрунтував даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №464 (а.с. 64-70) та № 465 (а.с. 64-70), наказі в.о. начальника управління освіти Коломийської міської ради "Про виплату одноразової премії працівникам закладів управління освіти" від 03.04.2023 року № 62/к, за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків та з нагоди Великодніх свят, статуті Коломийського ліцею імені М.Грушевського Коломийської міської ради Івано-Франківської області (на момент події) (а.с.16-42,78-104), посадовій інструкції Директора Коломийського ліцею імені М.Грушевського Коломийської міської ради ОСОБА_2 (а.с.43-48, 105-110) та інших документах, які дослідив суддя суду першої інстанції.

Згідно статуту Коломийського ліцею імені М.Грушевського Коломийської міської ради Івано-Франківської області (на момент події) (а.с.16-42,78-104):

- Коломийський ліцей має назву: Коломийський ліцей імені М. Грушевського Коломийської міської ради Івано-Франківської області та має юридичну адресу: м. Коломия вул. І.Франка,19. (п.1.2.,1.4.);

- засновником Коломийського ліцею імені М.Грушевського є Коломийська міська рада Івано-Франківської області (п.1.5.);

- ліцей є юридичною особою, неприбутковим закладом освіти, може мати самостійне ведення бухгалтерського обліку та самостійний баланс (п.1.6.);

- принципами освітньої діяльності закладу освіти є у тому числі, його фінансова та організаційна автономія у межах, визначених законом (п.1.13.);

- ліцей, як заклад освіти, у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», іншими законодавчими актами України, постановами Верховної ради України, актами Президента України, прийнятими відповідно до Конституції та закону в України, кабінету Міністрів України, наказами Міністерства освіти і науки України, інших Центральних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, іншими нормативно-правовими актами, цим Статутом (п.1.16.);

- ліцей, як заклад освіти, самостійно приймає рішення та здійснює освітню діяльність в межах компетенції передбаченої чинним законодавством України та цим статутом (п.1.17.);

- автономія Коломийського ліцею імені м. Грушевського визначається його правом: використовувати різні форми матеріального заохочення до педагогічних працівників, у порядку визначеному законодавством; а також отримувати кошти від органів виконавчої влади, місцевого самоврядування; залишати у своєму розпорядженні і використовувати власні надходження у порядку, визначеному законодавством (п.1.19);

- керівництво закладом освіти здійснює директор, повноваження якого визначаються Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», цим статутом та трудовим договором. Керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти (п.4.2.);

- керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень здійснює й інші повноваження, що делеговані засновником закладу освіти або уповноваженим ним органом та/або передбачені Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту» (п.4.4.);

- педагогічна рада закладу освіти ухвалює рішення щодо матеріального заохочення учнів (вихованців), працівників закладу та інших учасників освітнього процесу. Рішення педагогічної ради закладу освіти вводяться в дію наказом керівника закладу (п.4.7.);

- за наявності додаткових коштів на фінансування закладу можливе збільшення фонду заробітної плати для індивідуального преміювання працівників (п.7.10.).

Так, згідно посадової інструкції Директора Коломийського ліцею імені М.Грушевського Коломийської міської ради ОСОБА_2 (а.с.43-48, 105-110):

- директор підпорядковується засновнику (яким згідно із Статутом є Коломийська міська рада) та начальнику Управління освіти, але відповідно до статті 25 Закону України "Про освіту" (п.1.4.);

- директор планує та організовує діяльність закладу освіти та вирішує питання фінансової та господарської діяльності в межах затвердженого кошторису. Надає засновнику пропозиції щодо обсягів коштів на утримання закладу та розвиток його матеріально-технічної бази (п.2.1. та 2.2.);

- директор виконує доручення й накази начальника Управління освіти, рішення колегій Управління освіти (п.2.21.), однак директор виконує й інші повноваження та обов`язки, покладені на нього законодавством, засновником, установчими документами закладу ЗСО, колективним договором, трудовим контрактом (п.2.22);

- директор несе відповідальність за виконання обов`язків, визначених законодавством про освіту, установчими документами (п.2.23.);

- директор має право в межах своєї компетентності: видавати накази та давати розпорядження працівникам закладу та відповідно до вимог установчих документів вносити подання до Управління освіти про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності педагогічних працівників закладу освіти. Приймати рішення щодо діяльності закладу в межах повноважень, визначених законодавством та Статутом закладу, у тому числі розпоряджатись в установленому порядку майном закладу та його коштами. Заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності працівників закладу (п.3.1., 3.2.,3.3.,3.10., 3.12.).

Таким чином, зважаючи на вказані вище положення двох законів, Статуту ліцею та посадової інструкції директора ліцею ОСОБА_2 , суд погоджується із прокурором у тому, що ОСОБА_2 займаючи посаду директора ліцею, у зв`язку із дією принципу фінансової автономії за законом, та його передбачення у Статуті ліцею безпосередньо, з урахуванням положень про те, що саме він як директор і педагогічна рада ліцею ухвалює рішення щодо матеріального заохочення працівників ліцею, але це рішення вводиться в дію саме наказом директора (який здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти, у межах затвердженого кошторису), все-таки мав дискреційні повноваження у питанні нарахування і виплати премії, як працівникам ліцею, так і самому собі.

Суд враховує положення його посадової інструкції за якими, директор виконує доручення й накази начальника Управління освіти (п.2.21.). Однак суд відзначає, що вказаний пункт його посадової інструкції, вочевидь є загальним, і не є нормою прямої, виключної і безумовної дії, оскільки не визначає переліку доручень і наказів, які він як директор повинен виконувати, не встановлює порядку їх виконання, строків, форми і т.д. Крім того, як вже вказувалось, директор виконує й інші повноваження та обов`язки, покладені на нього законодавством, засновником, установчими документами закладу ЗСО, колективним договором, трудовим контрактом (п.2.22). Тобто виконання директором ліцею своїх повноважень не відбувається суто на підставі якогось одного пункту його посадової інструкції (у т.ч. щодо виконання доручень і наказів начальника Управління освіти), без застосування інших положень інших нормативних документів, які судом вказано вище, і положення яких директор зобов`язаний враховувати і виконувати.

Перевіряючи доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_2 складу вказаних адміністративних правопорушень вважаю їх необґрунтованими виходячи з того, що приватний інтерес директора Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради ОСОБА_2 під час видачі наказів про преміювання полягав у бажанні отримати додаткове матеріальне збагачення за рахунок отримання премії.

Підписуючи цей наказ про встановлення та виплату собі особисто відповідної доплати з метою матеріального збагачення на відповідну суму ОСОБА_2 розумів і усвідомлював, що саме він отримає ці грошові кошти у вигляді премії.

При підписанні зазначених наказів приватний інтерес директора Коломийського ліцею імені М. Грушевського ОСОБА_2 очевидний, оскільки він мав зацікавленість в отриманні додаткових коштів та самостійно визначив собі розмір премій, хоча відповідно до Положення про преміювання працівників

Преміювання директора погоджується із директором управління освіти і науки, тобто із вищестоящим органом управління.

Наявність у ОСОБА_2 службових повноважень обумовлена тим, що як директор Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради, він наділений повноваженнями на прийняття рішень, у тому числі, й стосовно фінансових питань. Фінансові питання завжди створюють для особи, на яку поширюється дія Закону, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені бажанням покращити свій матеріальний стан. Тобто наявність у такої особи організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень і реалізація щодо себе таких повноважень створює реальний конфлікт інтересів.

Суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями зумовлена тим, що ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки директора Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради, наділений правом приймати рішення щодо встановлення премій працівникам та будучи зацікавленою особою у задоволенні особистих матеріальних інтересів, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи неприйняття рішень, реалізував такі повноваження шляхом підписання наказу.

При цьому, конкретний кінцевий розмір такої премії працівникам, які вказані у наказі, в тому числі й ОСОБА_2 , визначався ним, як керівником закладу, тобто, директором Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради.

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді визначають: дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Методологія проведення антикорупційної експертизи, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи»: дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно - правовим актом, проектом нормативно - правового акту.

Маючи такі повноваження, ОСОБА_2 мав можливість самостійно приймати рішення щодо зменшення чи збільшення розміру премії, а тому не міг діяти об`єктивно та неупереджено під час підписання наказу № 41-к від 04 квітня 2023 року.

Отже, реальний конфлікт інтересів у зазначеному випадку полягає в суперечності між службовими повноваженнями ОСОБА_2 , які виражались у праві видавати відповідний наказ про виплату премій працівникам Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради, та приватним інтересом останнього, обумовленого особистою зацікавленістю у своїх матеріальних цінностях, який полягав в можливості включення себе особисто до зазначеного наказу із визначенням конкретного розміру премії та в подальшому отримання додаткової грошової винагороди собі особисто, шляхом використання своїх службових повноважень, як директор Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість вчинення дій (підписання та видача відповідного наказу).

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Вплив суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_2 полягає в тому, що реалізуючи повноваження як директора Коломийського ліцею імені М. Грушевського Коломийської міської ради та підписуючи наказ про преміювання працівників, в тому числі себе, останній не міг бути об`єктивним та неупередженим щодо надання оцінки результатам своєї роботи та вкладу у результати діяльності, оскільки був зацікавлений у прийнятті рішення задля подальшого особистого матеріального збагачення.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_2 не мав умислу на вчинення інкримінованих їй адміністративних правопорушень у зв`язку з тим, що взагалі не оцінював свою роботу, за нього це зробило Управління освіти Коломийської міської ради, визначивши у своєму наказі № 66/к від 03.04.2023 «Про виплату одноразової премії працівникам закладів управління освіти» однаковий для усіх без виключення працівників закладів загальної середньої освіти фіксований розмір премії, а саме, 3750 грн, вважаю не є слушним, оскільки в період видачі наказу про преміювання саме ОСОБА_2 виконував обов`язки директора та підписував наказ про преміювання, тому він зобов`язаний був ознайомлюватись зі змістом документів, які підписує.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови судді суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, оскаржена постанова винесена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Тарасенка Василя Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло