Справа № 438/1650/24
Провадження № 3/438/775/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 жовтня 2024 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 стаття 126 КУпАП,

встановив:

До Бориславського міського суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 1 вересня 2024 року серії ЕПР1 № 121115 та додані матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною 5 стаття 126 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 1 вересня 2024 року о 15:05 по вулиці Шкільна, 30, у місті Бориславі, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Рено з д.н.з НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.1 а ПДР, за що передбачена відповідальність частиною 5 статті 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик суду не з`явився, хоч про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Зокрема, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у суді за адресою, яка вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Конверт з рекомендованими повідомленнями повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі № 443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.

Інші засоби зв`язку з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення частиною 5 стаття 126 КУпАП.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ функціонує офіційний вебпортал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, відомості про дату та час розгляду такої.

Оскільки судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справ, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів наявних у матеріалах справи.

Тому у відповідності до статті 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 2.1 а ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення від 1 вересня 2024 року серії ЕПР1 № 121115, витяг з постанови серії ЕНА № 1776121 від 29 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП, довідка інспектора Кузьмич Г. від 1 вересня 2024 року та DVD-R диск з відеозаписом фіксації порушення.

Адміністративній відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП підлягають особи, що повторно керували транспортним засобом: без права кевання таким транспортним засобом, із встановленим тимчасовим обмеженням у праві керування транспортними засобами, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, або передали керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП є керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 наведено роз`яснення, що керування транспортним засобом - це виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що водій -це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З метою перевірки, зазначених у протоколі відомостей, було переглянуто DVD-R диск з відеозаписами фіксації порушення, на якому наявні два відеофайли. Зокрема, відеофайл Whats up Video 2024-09-02 at 08.18.04 містить запис руху автомобіля Ваз зеленого кольору 2 вересня 2024 року, тобто даний відеозапис не має відношення до матеріалів справи. Відеофайл НОМЕР_2 фіксує спілкування ОСОБА_1 1 вересня 2024 року з працівниками поліції поруч з автомобілем Рено.

Тобто, на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення від 1 вересня 2024 року серії ЕПР1 № 121115 DVD-R диску з відеозаписами відсутня фіксація факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не надано.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною за принципами поза розумним сумнівом та балансом ймовірностей, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження за критерієм «поза розумним сумнівом» факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, сукупністю досліджених судом доказів не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статтею 126 КУпАП поза розумним сумнівом, провадження у справі підлягає закриттю за відсутню складу адміністративного правопорушення,

Керуючись статтями 126, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ДУДАР