ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/11707/24

Провадження: 3/522/5882/24

05 листопада 2024 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом серії АБА №113496 від 30.06.2024 року у відношенні ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 30.06.2024 року о 00:03 годині у м. Одесі, вул. Канатна, 95 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився технічним приладом Alkotest Drager 7510 № 0437. Проба позитивна та склала 1,28 проміле, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Водночас суд враховує, що у даній категорії справ участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а в даній справі участь ОСОБА_1 у судовому розгляді справи забезпечена участю її захисника Боярського В.С. За таких обставин, судовий розгляд проведено за відсутності притягуваної, але за участю його захисника.

В судовому засіданні захисник Боярськоий В.С. просив про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції захисник пояснив, що в наявних матеріалів адміністративної справи не встановлено факту керування транспортного засобу з боку ОСОБА_1 або порушення ПДР, що могло передувати зупинці транспортного засобу. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , 29 червня 2024 р. вона близько 21 години 00 хв приїхала до своєї знайомої подруги на зустріч за адресою АДРЕСА_2 де припарковала автомобіль. Десь о 23 год 59 хв ОСОБА_2 підійшла до свого автомобіля аби взяти особисті речі для ночівлі у подруги та сіла в припаркований автомобіль. В той момент вона нікуди не їхала і автомобілем не керувала. В цей час під?їхав автомобіль патрульної поліції і поліцейський попросив пред?явити водійське посвідчення та документи на машину. Виявивши нібито ознаки алкогольного сп?яніння, поліцейський змусив ОСОБА_2 пройти перевірку на стан сп?яніння. Вона не заперечував, адже вважала на той момент, що дії поліцейських є правомірними, оскільки на момент прибуття поліцейських вже розпочалась комендантська година. ОСОБА_2 погодилась на проходження тесту на місті і не стала заперечувати, що вживала алкоголь, адже автомобілем в той момент не керувала. Однак поліцейські незаконно використали це проти неї, безпідставно склавши протокол про те, що вона нібито керував автомобілем в стані алкогольного сп?яніння. Поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп?яніння з використанням технічного засобу на місці події із застосуванням спеціального технічного засобу. Однак поліцейський не проінформував ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного приладу Alcotester Drager 7510. Після отримання результату перевірки із застосуванням технічного приладу Alcotester Drager 7510 поліцейський, не дотримуючись законного порядку проведення огляду, не роз?яснив ОСОБА_2 , яка сумнівалась у отриманих результатах перевірки, її право на проведенні додаткового огляду в медичному закладі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Боярського В.С., суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положеньст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, посадова особа органу поліції, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана довести не тільки факт проходження особою відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а й факт керування цією особою транспортним засобом в момент події, що стала підставою для проведення огляду.

Відповідно до п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У справі № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи додано, зокрема, оптичний диск з відеозаписами.

Суд зауважує, що при дослідженні в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що міститься на диску встановлено, що наданий запис не містить фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано ні обставин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні факту того, що транспортний засіб рухався під його керуванням. З відеозапису, який долучений до матеріалів вбачається, що працівник поліції підійшов до транспортного засобу, коли ОСОБА_1 перебувала в салоні автомобіля та транспортний засіб не рухався.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнім автомобілем.

Отже, прямих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, описаних у протоколі, матеріали справи не містять.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена. Разом з тим, враховуючи те, що КУпАП не передбачено рішення суду в разі недоведеності винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд доходить висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 255, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеса Кічмаренко С.М.