Справа № 206/2979/24
Провадження № 3/206/1349/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

20.06.2024року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, за правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.05.2024 року близько 20 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_2 , не виконав заборони ТЗПСК АА №473482, п. 2, 3, з 26.05.2024 року на термін 10 діб до 04.06.2024, а саме: не виконав заборону на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи та не виконав заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що дійсно 26.05.2024 року порушив терміновий заборонний припис.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 217574 від 26.05.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 26.05.2024 року близько 20 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_2 , не виконав заборони ТЗПСК АА №473482, п. 2, 3, з 26.05.2024 року на термін 10 діб до 04.06.2024, а саме: не виконав заборону на вхід та перебування у місці проживання (перебування) постраждалої особи та не виконав заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , терміновим заборонним приписом № 473482 від 26.05.2024; протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 038010 від 26.05.2024; рапортом інспектора СПДН ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Бочеварова Артема та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість порушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, поясненнями потерпілої, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40, 173-2, 245, 247, 251, 252, 277, 278, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.)

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя В.В. Малихіна