Справа № 698/370/24
Провадження № 3/698/217/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349657 від 01.05.2024 року вбачається, що 01.05.2024 року о 21 год. 43 хв. в с. Мокра Калигірка, по вул. Різдвяна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 31029, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, не чітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під безперервну відеофіксацію на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, причин неявки суду не повідомив.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Суддя дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, виходячи з наступного. Приписами частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Системний аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, характеризується значною, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, які визначені приписами КУпАП, суспільною небезпечністю (шкідливістю), оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж у інших випадках, передбачених приписами КУпАП. На підставі приписів ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. На переконання судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів: -фактичними даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 349657 від 01.05.2024 року; -відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який здійснював оформлення факту вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вимог пунктів 2.5 Правил дорожнього руху України.

Заперечення ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом висловлені на місці зупинки, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення суддею оцінюються критично, оскільки зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який після зупинки пересів на заднє пасажирське сидіння, що розцінюється суддею як намагання водія уникнути відповідальності. Крім того, іншої особи, яка могла керувати транспортним засобом не встановлено, а особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення в судове засідання не з`явилася, будь-яких пояснень суду не надала. В ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, тому останньому було кілька раз запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на міці зупинки або в медичному закладі, від чого водій щораз відмовлявся. Наслідки такої відмовити теж було неодноразово роз`яснено.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку. Враховуючи зазначене, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому слід його притягнути до адміністративної відповідальності застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також, згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмір 605 грн. 60 коп.. На підставі викладеного, керуючись статями 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. У разі не сплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код класифікації доходів бюджету: 22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Лазаренко