Справа № 336/3811/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Запоріжжя

Cуддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула в залі суду в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любимівка Гуляйпільського району Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

05.04.2024 о 23-13 годині в м.Запоріжжя, по вул. Авраменка, біля буд.5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scoda Octavia» А5, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на відео / бодікамеру «Motorola Solution V13400» (№420292, 471245). Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 показав суду, що прямував з місця роботи (зі слів працює водієм землевозу) на транспортному засобі, приналежному його рідному брату, у дату та час, вказані в протоколі, був зупинений працівниками поліції. Місце події ОСОБА_1 також визнає. Стверджує, що спиртні напої у день складання протокола не вживав, тому і відмовився від проходження огляду на місці події та у медичному закладі, крім того, має негативний досвід спілкування із співробітниками поліції, у зв`язку із чим висловлював недовіру їх діям, що видно на відеозаписі. Зазначив, що працівниками поліції дійсно запропоновано пройти медичний огляд на місці, хоча, на його переконання, поліцейський не має відповідного права проводити його самостійно, до лікарні прямувати також відмовився. У зв`язку із наведеним ОСОБА_1 просить прийняти до уваги його пояснення та розглянути питання закриття провадження.

У судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Фененко Д.П. просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Із відеозаписом захисник ознайомився, витребувавши копії з УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції.

Разом з цим, адвокат 06.06.2026 подав до суду відповідне письмове клопотання про закриття провадження у справі, доводи якого в повному обсязі підтримав. На запитання суду адвокат підтвердив, що дії працівників поліції, пов`язані зі складанням протокола, не оскаржувались, як і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Клопотань про здійснення фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів від сторони захисту не надходило.

При розгляді справи суддя виходить з того, що за нормою ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.200, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується у сукупності наявними у справі письмовими доказами, безпосередньо дослідженими під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №908446 від 05.04.2024 (о 23-40 годині), складеним за адресою виявленого порушення інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Поплавською Л.А., із зазначенням особистих даних особи, який засвідчений підписом інспектора поліції. Зі змісту протокола видно, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, як і від надання будь-яких письмових пояснень, отримання його копії. До протоколу додаються відповідно до його змісту матеріали згідно опису, зокрема, відео з реєстратора. Під час складання у водія вилучено посвідчення на право керування транспортним засобом, від отримання тимчасового дозволу ОСОБА_1 відмовився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Поплавською Л.А., в якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Також у вказаному акті зазначено, що велась відеофіксація із зазначенням даних пристрою, а ОСОБА_1 від огляду відмовився. Акт засвідчено підписом поліцейського та ОСОБА_1 поряд із записом про відмову від огляду, що не спростовувалось стороною захисту;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 05.04.2024 о 23-35 годині, із переліком тотожних попереднім доказам ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду й на місці події й від огляду у медичному закладі. Направлення складено інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Поплавською Л.А. та засвідчено її підписом;

- рапортом поліцейського, в якому викладені фактичні обставини зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , а також вчиненого правопорушення, що узгоджуються із даними протокола про адміністративне правопорушення;

- витягом з бази «АРМОР», з якого видно, що у вказану дату дійсно винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та застосування стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень, що не заперечується стороною захисту.

Суддя при розгляді справи виходить з положень п.2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858. Вказаними положенням передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 зазначеної Інструкції врегульовано, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

До матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого поліцейські представились, встановили особу ОСОБА_1 . Фактичні обставини події на записі відповідають змісту протоколу, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протоколу, що не заперечується й стороною захисту.

З відеозапису видно, що причиною зупинки стало вчинення водієм іншого порушення ПДР, в результаті чого дійсно винесено постанову, зазначену вище. Так, працівниками поліції перед зупинкою транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 виявлено, що водій не увімкнув покажчик повороту, крім того, порушував рядність (здійснював рух посеред дороги), про що повідомлено ОСОБА_1 після зупинки. Співробітники патрульної поліції, як видно з запису, декілька разів просили водія надати техпаспорт для перевірки. Звертає на себе увагу й та обставина, що водій ОСОБА_1 після складання постанови зауважував працівникам поліції, що «їм вистачить однієї складеної постанови відносно нього», малося на увазі ч.1 ст.122 КУпАП.

З відеозапису видно також роз`яснення процесуальних прав водієві. Крім того, працівниками поліції дійсно були перераховані виявлені ознаки саме алкогольного сп`яніння (23:25 година на записі), у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, після чого о 23:27 годині ОСОБА_1 каже, що погодиться пройти огляд лише в присутності медичного фахівця. Працівник поліції додатково роз`яснює, що має законні повноваження на проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, разом з цим, якщо водій не погодиться пройти його на місці зупинки, то медичний огляд підлягає обов`язковому проведенню саме у медичному закладі, процедуру проведення якого чітко повідомлено.

ОСОБА_1 під час даних роз`яснень неодноразово змінює свою думку, підвищує голос, о 23-32 годині (в цьому контексті та вище по тексту постанови - таймінг запису) запитує у працівників поліції: «Хто ви такі?, - Я - Пішохід».

Натомість, співробітники поліції роз`яснювали йому положення Закону України «Про дорожній рух» щодо обов`язку водія пройти огляд, а також те, що позиція, яку висловлює водій, не свідчить про його згоду та буде розцінена як відмова, що буде мати наслідком складення протокола за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Під час роз`яснення процедури проведення огляду на місці зупинки, працівниця поліції демонструвала герметично запечатані тести до спеціального технічного засобу. На відеозаписі відображено проставлення ОСОБА_1 підпису у акті на підтвердження відмови від проходження огляду.

Таким чином, на відеозаписі чітко відображено факт керування автомобілем «Scoda Octavia» А5, д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, викладених в протоколі, його зупинку нарядом поліції, чітку відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу як на місці події, так й від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у медичному закладі, від отримання копії постанови, надання письмових пояснень.

Наголошує суд й на тому, що ступінь вираженості ознак сп`яніння об`єктивно може різнитись в залежності від концентрації (показників) алкоголю в крові, навіть, від часу вживання, й лише огляд за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції зі спеціальними знаннями, та/або низка методик, що застосовується лікарем під час проведення огляду в медичному закладі, можуть дозволити достеменно підтвердити стан сп`яніння, задля чого й передбачено огляд. Від проходження оглядів особа відмовилась. Натомість, нормами чинного законодавства не передбачено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до п. 2.9б ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

На переконання суду, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду.

Оскільки поліцейські мали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, водій в силу ст.266 КУпАП є таким, що відсторонений від керування транспортним засобом, та не міг бути допущений до керування автомобілем.

Щодо посилання захисника на те, що відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду: у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, що не було зроблено поліцейським, суд зазначає таке.

Вказаний порядок затверджений 17.12.2008 постановою Кабінету Міністрів України № 1103 на реалізацію положень ст.266 КУпАП, що вбачається із преамбули постанови. Останні зміни у Порядок вносилися постановою КМУ № 57 від 20.01.2023.

Ч. 2 ст.266 КУпАП раніше визначала, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Між тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» 16 лютого 2021 року № 1231-IX частину другу статті 266 КУпАП викладено у такій редакції:

"Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

Разом з цим, відповідно до п. 4,6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, зареєстрованого в МЮУ 10.11.2015 №1408/27853, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відтак, поліцейським дотримано вимоги Інструкції та ст.266 КУпАП щодо відеофіксації, у тому числі відмови водія від проходження огляду.

Порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстровано в МЮУ 11.01.2019 №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, на спростування тверджень захисту, суд зазначає, що наведене положення підзаконного акту вказує саме на необхідність безперервності ведення відезапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду. Такий обов`язок не закріплений, дійсність відеозапису сторона захисту не оспорює, тому на висновок суду з приводу наявності складу правопорушення не впливає. При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису не впливає й на сприйняття цілісності фіксування події правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Законодавчо визначені тільки такі обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Не ґрунтується на нормах закону й клопотання ОСОБА_1 , висловлене працівникам поліції, щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу лише за участі спеціаліста.

Суд звертає увагу, що фактично зміст клопотання про закриття провадження свідчить про визнання факту відмови водієм від огляду у обох можливих порядках, що підтверджено і власне ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Помилковим є й твердження про необхідність вручення й оголошення направлення на медичний огляд водієві в разі, якщо він погодився на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, стороною захисту зазначається, що фактичного направлення ОСОБА_1 на проведення огляду не відбулося, що спростовується відеозаписом та наявними письмовими доказами, проаналізованими судом.

Разом з цим, незначна розбіжність у хронометражі відеозапису та часі оформлення направлення, про яку стверджує захисник, на висновки суду не впливають, як і зазначення про технічні характеристики засобів фіксації у графі «свідки».

Слід також зауважити, що наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100 є нечинним, адже скасований відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 15.04.2016 №625.

Суд враховує, що ОСОБА_1 дії поліцейських не оскаржено, відповідних доказів подання скарги суду не надано, також водієм не зазначено про заперечення щодо дій працівників поліції й в протоколі. Натомість, особа, відносно якої складено протокол, мала право викласти свою позицію й у письмових поясненнях на окремому аркуші, проте, своїм правом не скористалась, надавши поліцейському лише усні пояснення з приводу відмови від проходження огляду.

На підставі наведеного всі висловлені стороною захисту доводи суд визнає безпідставними та розцінює їх як намагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, доводи захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 визнаються непереконливими та необґрунтованими, адже у справі наявна достатня сукупність узгоджених між собою доказів, які беззаперечно свідчать про доведеність вини особи, відповідають критерію достатності.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

За даними довідки ст. інспектора відділу з од адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Н.Решетник, ОСОБА_1 відповідно до даних підсистеми "Адмінпрактика", а саме інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал НПУ» повторності за порушення, передбачене ст.130 КУпАП не має.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суддя враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушення, а також відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень не притягувався.

Тому, із врахуванням доведеності його вини, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, встановленого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Альтернативних стягнень санкцією вказаною нормою для водіїв не передбачено, як й можливості врахувати певні чинники та обставини при призначенні стягнення.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено.

Керуючись ст. 15, 23, 27, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на такі реквізити: отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку (IBAN) - UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 34 000,00 гривень, витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік