ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 Справа №607/20283/24 Провадження №3/607/8553/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №279871 від 13.09.2024, ОСОБА_1 13.09.2024 близько 12 год. 54 хв., перебуваючи за адресою вул. Слівенська, 15, м. Тернопіль, здійснив з торгівельного кіоску «Гільзи та тютюн» торгівлю тютюновими виробами, а саме люлькового тютюну за ціною 70 грн. за 100 г громадянину ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про внесення деяких змін законів України щодо охорони здоров`я населення від шкідливого впливу тютюну» №1978-ХІ та пп. 7 п.3 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.156 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гребенар О.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 156 КУпАП. Зазначив, що продаж тютюну люлькового жодним законодавчим актом на території України не заборонено. Вказана речовина не внесена в перелік заборонених для продажу речовин та виробів. ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ст. 156 КУпАП, оскільки не є суб`єктом господарювання і не має ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У протоколі відсутні відомості про вилучення у ОСОБА_1 грошових коштів від продажу тютюнових виробів, а у покупця ОСОБА_2 предмета торгівлі. У день складання протоколу він не здійснював торгівлю у кіоску, а лише чекав на знайомого, який попросив зачекати на нього. Пакети тютюну, які були вилучені у кіоску, ОСОБА_1 не належать, йому не відомо чий це тютюн і чому ці пакунки знаходились у кіоску, він не є власником кіоску чи його орендарем. Тому, не може нести відповідальність за цей тютюн.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №279871 від 13.09.2024, у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП, наявні:

- рапорт поліцейського від 13.09.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.09.2024, згідно яких він перебуваючи в м. Тернополі по вул. Слівенська, 15 здійснив купівлю в торгівельному кіоску «Гільзи та тютюн» 100 г люлькового тютюну за ціною 70 грн. у невідомої йому особи чоловічої статі, похилого віку, з вусами, одягненого в світлу футболку, сивого;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 13.09.2024, згідно яких він був запрошений працівниками поліції бути присутнім під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно продавця торгівельного кіоску «Гільзи та тютюн». Під час складання протоколу працівниками поліції було вилучено клітчасту сумку, в якій знаходились 22 пакети розфасованого люлькового тютюну. Зі слів продавця в кожному пакеті було по 100 г;

- фото кіоску, пакетів, вміст яких не зазначений, та чоловіка, з пакетом з невідомим вмістом, у руках;

- копія квитанції №23 від 15.09.2024 про вилучення 13.09.2024 люлькового тютюну масою 2 кг 200 г;

- відеозапис.

Інших доказів матеріали справи не містять.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюном люльковим в порушення вимог Закону України «Про внесення деяких змін законів України щодо охорони здоров`я населення від шкідливого впливу тютюну» №1978-ХІ та пп. 7 п.3 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо охорони здоров`я населення від шкідливого впливу тютюну» № 1978-IX, який ставиться в порушення ОСОБА_1 , не встановлюють будь-яких заборон чи обмежень, а вносять зміни до інших законодавчих актів, в тому числі до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який і визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема тютюновими виробами на території України, проте у вину ОСОБА_1 не ставиться.

Таким чином, службовою особою Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП не викладено суті адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлює ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Також, у матеріалах справи немає жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту торгівлі, а також, що цей товар є тютюном люльковим.

Експертне дослідження вилученої 13.09.2024 речовини проведено не було, тому встановити, що дана речовина є тютюном люльковим неможливо.

У матеріалах справи відсутні відомості про вилучення у ОСОБА_1 виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, а саме грошових коштів отриманих від реалізації тютюну люлькового.

Також, ймовірний покупець ОСОБА_2 , пояснення якого є в матеріалах справи, вказав, що продавцем тютюну є особа чолової статі, похилого віку, з вусами та сивий, проте не вказує саме на ОСОБА_4 . При цьому відомості про вилучення у ОСОБА_2 товару придбаного саме у ОСОБА_1 відсутні.

Обставини викладені у протоколі також не підтверджуються і наданим суду відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції спілкується із особою, яка ззовні схожа на ту, яку описав ОСОБА_2 . Однак, під час спілкування особу встановлено не було, вона жодного слова не вимовила, ні пояснень, ні заперечень не висловила.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 ставиться у вину торгівля тютюновими виробами, з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Проте, належними та допустимими доказами не доведено, що ОСОБА_1 вчинив дії вказані у протоколі, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.156 КУпАП.

Отже, враховуючи положення ст.251 КУпАП, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з наведеним, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Отже, враховуючи те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №279871 від 13.09.2024 було вилучено речовину схожу на люльковий тютюн масою 2200 грам, власник якого не відомий, а згідно з вимогами ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, та враховуючи відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вилучений згідно з квитанцією №23 від 15.09.2024 люльковий тютюн, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 156, 247, 265, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.156 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вилучену, згідно з квитанцією №23 від 15.09.2024, речовину схожу на люльковий тютюн масою 2200 грам, знищити.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. Я. Стельмащук