ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 Справа №607/17463/24 Провадження №3/607/7521/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю захисника Карапетяна Е.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 105592 від 30.07.2024 вбачається, що 30.07.2024 о 01 год 39 хв, в с. Івачів Долішній а/д Р39, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda Capella», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушень мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про місце, дату та час розгляду даної справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подав.

У судовому засіданні захисник Карапетян Е.Т. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, підтримавши подане письмове клопотання. В обґрунтування якого зазначив, що 30.07.2024 о 03 год 35 хв в с. Ігровиця по вул. центральна, Тернопільського району до ОСОБА_1 , який знаходився біля транспортного засобу, підійшли працівники поліції і заявили, що останній керував зазначеним автомобілем, чим порушив ПДР України. Натомість ОСОБА_1 чітко та неодноразово заявляв, що він зазначеним транспортним засобом не керував, а за кермом була його дружина ОСОБА_2 . На законну вимогу надати докази, що саме він керував зазначеним транспортним засобом, працівники поліції безпідставно застосували надмірну фізичну силу, затримали його, скували кайданками і доставили у відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції. Працівники поліції в жодному з долучених до справи документів не зазначають, що зазначений ТЗ марки Мазда Капела д.н.з. НОМЕР_1 має правосторонній руль (інформація з вільного доступу інтернету) і тому логічним є те, що ОСОБА_1 , виходив з лівого боку автомобіля. До того ж він є учасником бойових дій, який був переведений на роботу в ТЦК СП в зв?язку з отриманими пораненнями на війні. Тому він первісно не міг керувати будь-яким автомобілем, а зазначений ТЗ ручного управління немає.

Крім того, зазначив, що на жодному відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Докази винуватості ОСОБА_1 не можуть ґрунтуватися на припущеннях посилаючись тільки на протокол серії ЕПР1 № 105592 від 30.07.2024 та рапорт поліцейського від 30.07.2024, а тому такі докази не можуть бути допустимими та належними.

Крім того, інспекторами поліції було грубо порушені права ОСОБА_1 та порядок огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявне письмове направлення в медичний заклад, натомість відеозаписами підтверджується той факт, що направлення в медичний заклад, не тільки не було вручене ОСОБА_1 , але й не зафіксовано факту написання такого направлення відеофіксацією. Також ознаки алкогольного сп`яніння зазначені в направлені відрізняються від ознак викладених в протоколі. Матеріалами відеофіксації не зафіксовано, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляну на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та факт відмови від проходження такого огляду.

Допитаний свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні, суду показала, що 30.07.2024 року, саме вона була за кермом транспортного засобу «Mazda Capella», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Цей автомобіль випущений для японського ринку, і має кермо з правої сторони. Саме через відсутність практики керувати транспортним засобом такої комплектації вона зачепила припаркований вантажний автомобіль. Після ДТП вони зупинилися, і її чоловік на місці розрахувався за спричинену шкоду з водієм. Оскільки вони вважали, що питання врегульоване, то залишили місце ДТП. Весь час за кермом була саме вона, як до аварії, так і після, оскільки чоловік був в стані алкогольного сп`яніння. Вже потім до них додому приїхали поліцейські. Вона була з дитиною, тому вже згодом дізналася про те, що на її чоловіка складено протокол.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідка, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність.

Визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 наведено роз`яснення, що керування транспортним засобом - це виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та чи швидкості транспортного засобу.

Натомість, саме по собі перебування в стані алкогольного сп`яніння за відсутності факту керування транспортним засобом, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Mazda Capella», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а обставини викладені у протоколі не підтверджуються наявними у справі доказами. Зокрема, із долученого до матеріалів справи відеозапису не проглядається, що ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом, а лише знаходився біля припаркованого автомобіля «Mazda Capella», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відтак не перебував в статусі водія. Крім того, на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт керуванням ним транспортним засобом та зазначає, що за кермом перебувала інша особа, його дружина.

При цьому свідок ОСОБА_2 вказала, що саме вона керувала транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст.251 КУпАП, у матеріалах справи немає.

Поряд з цим, об`єктивних підстав сумніватись в достовірності показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , яка, будучи попередженою судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, вказала, що транспортним засобом марки Mazda Capella», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30.07.2024 о 01 год 39 хв керувала ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , суд не знаходить, оскільки вони абсолютно узгоджуються між собою.

Отже, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у зв`язку з чим він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, не є належним, достатнім та допустимим доказом вчинення правопорушення в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 40-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька