Справа №: 148/2450/24
Провадження № 3/148/1172/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, на утриманні має дві неповнолітні особи, ФОП, працюючої керівником ТОВ «ЛІСМАТ» за адресою м. Тульчин, вул. Польова, буд. 34, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст.163-1 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

26.08.2024 під час проведення виїзної позапланової документальної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІСМАТ», , було виявлено порушення посадовою особою, керівником ОСОБА_1 , ведення податкового обліку, а саме: пп. (б) п.200.4, п.200.7 та п.200.9 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (зі змінами та доповненнями) щодо встановлення в податковій декларації за червень 2004 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, в результаті чого завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) податкової декларації (в подальшому ПД)) за червень 2024 року на суму 4727,00 грн та занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 ПД) за червень 2024 року на суму 4727,00 грн, чим порушила ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП настає у разі порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, просить суворо не карати. Пояснила, що помилилась.

Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в п. 49.2 ст. 49 ПКУ, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Із змісту статей 46 та 57 ПКУ вбачається, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - ПД) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Пунктами 200.1 та 200.2 статті 200 ПКУ передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 200.4 (б) статті 200 ПКУ, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

За змістом п. 200.7 статті 200 ПКУ вбачається, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Також п. 200.9 статті 200 ПКУ передбачено, що форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Судом враховано, що за даними перевірки було встановлено та не заперечувалось особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що при перевірці достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка полягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 ПД) встановлено її завищення в сумі 4727,00 грн, у зв`язку з тим, що відповідальною особою ТОВ «ЛІСМАТ», яка складала ПД, до складу сум бюджетного відшкодування за червень 2024 враховано суми податку, які несплачені у попередніх та звітному податкових періодах, по постачальнику ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ», філія «ТУЛЬЧИНСЬКЕ ЛІСОМИСЛИВСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО» ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ», на придбання круглих лісоматеріалів ясен С R2b (25-29), C R3a (30-34) та C R3b (35-39) на загальну суму 28359,05 грн, в т.ч. ПДВ 4727,00 грн, зокрема не надано до перевірки, документи на підтвердження фактичної сплати (виписки банку, платіжні доручення, тощо).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім особистого визнання вини, факт вчинення адміністративного правопорушення встановлений в судовому засіданні та підтверджується копією з ату від 26.08.2024 року № 29720/02-32-07-03/45563515, протоколом про адміністративне правопорушення № 1026 від 26.08.2024, особистими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наданими під час судового засідання.

При призначенні адміністративного стягнення прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, вперше притягується до адміністративної відповідальності, її ставлення до скоєного, визнання вини, щире каяття, майновий та сімейний стан, у зв`язку з чим наявні підстави задля накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що відповідає чинному законодавству та на розсуд суду є необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

В силу ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 163-1 ч.1, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 85 (Вісімдесят п`ять) гривень (Рахунок UA0002568, Отримувач коштів УК у Тульч.р-н./ Тульчинськ. р-н./21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук