Справа №: 148/2201/24 Справа №: 148/2448/24
Провадження № 3/148/1048/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 23.11.2023 Тульчинським районним відділом поліції ГУНП у Вінницької області,

за ст.126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15.09.2024 близько 20:15 години в с. Кинашеві по вул. Набережній, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч.5 КпАП України.

Він же, 13.10.2024 близько 21:10 години в с. Холодівці по вул. Чапаєва, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування даним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч.5 КпАП України

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, просив суворо не карати. Пояснив, що повторно протягом року був зупинений працівниками поліції та обізнаний про те, що керувати транспортним засобом без посвідчення водія не дозволяється. Додатково повідомив, що посвідчення водія відповідної категорії ще не отримував, навчається та у найближчому майбутньому збирається здавати екзамен задля отримання посвідчення водія.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом, при цьому не маючи права керування відповідним транспортним засобом.

Згідно вимог пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На вимогу працівника поліції особа, яка керує транспортним засобом повинна зупинитись та надати посвідчення водія, інші документи, що визначені законодавством.

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КпАП України настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як убачається із матеріалів справи, а саме: з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 868375 від 23.11.2023, ОСОБА_1 23.11.2023 було притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відомостей щодо скасування даної постанови матеріали справи не містять та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надано. Тому факт повторності вчинення правопорушення протягом року підтвердився в судовому засіданні, що дає підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також на підтвердження повторності адміністративного правопорушення у матеріалах справи міститься довідка, складена у відповідності до пунктів 4,5 розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, що підтверджує правильність кваліфікації адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 15.09.2024 та 13.10.2024 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, також у судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення визнала, у зв`язку з чим у суду не виникло сумнівів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП, а тому в судовому засіданні встановлені підстави задля притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Із змісту ст. 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Також стаття 30 КУпАП не містить застереження про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на осіб, які не отримували такого права.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом особи без будь-яких застережень.

Частина 5 ст. 126 КУпАП є спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність особи, яка не має права керування транспортним засобом або позбавлена такого права, однак, здійснює таке керування повторно, протягом року. При цьому санкція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює обов`язкове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.

Чинне адміністративне законодавство розрізняє таких суб`єктів, як осіб, які здійснюють керування транспортним засобом та водія транспортного засобу. Відмінність вказаних суб`єктів полягає в тому, що водій транспортного засобу - це особа, яка здійснює керування таким транспортним засобом на законних підставах, оскільки набула у встановленому законом порядку право керування транспортним засобом. На відміну від водія, суб`єкт, передбачений ч.2 ст. 126 КУпАП, - це особа, яка не має (не набувала) права керування транспортним засобом у встановленому законом порядку. В даному випадку ч. 2 ст. 126 КУпАП є спеціальною нормою, яка врегульовує відповідальність особи, яка здійснює керування транспортним засобом, не отримавши на це відповідного права.

Зважаючи на викладене вище, особа, яка не має права на керування транспортними засобами, однак повторно протягом року вчинила правопорушення у вигляді такого керування, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і до такої особи в обов`язковому порядку застосовується накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням зазначеного та судової практики, що склалась упродовж останнього часу, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

При цьому об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа №702/301/20) звертала увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Обґрунтовуючи доводи, наведені у вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду дійшла висновку, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР; дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються виключно на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Водночас Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Факт вчинення адміністративного правопорушення встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 № 130083 від 15.09.2024 та серії ЕПР1 № 149965; довідкою про повторність вчинення правопорушення передбаченого ч.2-4 ст. 126 КУпАП; копією постанови серії БАА № 868375 від 23.11.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, CD-диском з відеозаписом фіксації події, особистими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наданими під час судового засідання.

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , не належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (власник ОСОБА_2 ), а тому не підлягає оплатному вилученню.

Відтак, вчинені ОСОБА_1 правопорушення підпадають під дію спеціальних правил, з врахуванням того, що володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Приймаючи рішення у справі, суд також звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій особи, яка керує транспортним засобом, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Тому, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, проте свідомо порушує Закон та керує транспортним засобом, ігноруючи заборони, а тому підлягає позбавленню права керування транспортним засобом у межах строку визначеному санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, вбачається, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинене правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За таких обставин, при призначенні адміністративного стягнення вважаю за можливе, на підставі ч.2 ст. 36 КпАП України, накласти стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, також прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, не вперше притягується до адміністративної відповідальності, посвідчення водія ніколи не отримував, визнання ним своєї вини, його ставлення до скоєного, майновий та сімейний стан, у зв`язку з чим слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу, що відповідає чинному законодавству та на розсуд суду є необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 126 ч.5, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст. 126 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення, на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, остаточно призначивши адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 40800,00 (Сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. (рахунок UA0002001, отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/ Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (П`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає сплаті у 15-денний строк з дня вручення постанови або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копії платіжних документів подаються до органу, від імені якого накладено стягнення, у триденний строк з дня сплати.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, за умови несвоєчасної сплати штрафу та виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук