07.11.2024 Справа № 331/5209/24 Провадження № 3/331/1988/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р. м.Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 907280 від 07.08.2024 р.: «07.08.2024 р. о 13 год. 58 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, вул.Гоголя, 43, здійснила господарську діяльність з кіоска-магазина реалізацію алкогольних напоїв та слабоалкогольних напоїв без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, чим порушила ст.55 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2023 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП».

Для розгляду справи ОСОБА_1 не з`явилася, надавши письмові пояснення щодо обставин інкримінованого їй адміністративного правопорушення, в якій просила провадження у справі закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Адвокат Уткін О.Є. під час розгляду справи заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..164 ч.1 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З огляду на вказані норми закону вбачається, що об`єктива сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, має декілька окремих складів із відповідними кваліфікуючими ознаками.

При цьому, вказана стаття є бланкетною, оскільки, закріплює лише загальні ознаки правил поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, відсилає до норм інших нормативних актів іншої галузі права.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити, в чому полягала невідповідність цим вимогам діяння особи, що порушила закон,

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №907280 про адміністративне правопорушення від 07.08.2024 р., складений відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.164 КУпАП, цих вимог закону не містить.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» №3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що: «Під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик».

Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення 3 (три) і більше разів.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 2 статті 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 цього кодексу, зокрема в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії може бути лише суб`єкт господарювання. В наданих суду матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, а тому не є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Суддя, аналізуючи доданий до протоколу про адміністративне правопорушення Протокол огляду від 07.08.2024 р., вважає, що інформація, викладена в цьому протоколі не підтверджує факт здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності. Крім того, в протоколі серії ВАВ № 907280 від 07.08.2024 р. зазначено, що ОСОБА_1 , здійснила реалізацію алкогольних напоїв та слабоалкогольних напоїв (не конкретизовано, які саме напої), в протоколі огляду міститься перелік лише «вилучених спиртних напоїв» з магазину, а саме пиво «Опілля», «Уманське», та інше пиво. Тобто, не зрозуміло, вилучені пляшки пива належать ОСОБА_1 чи іншій особі, наприклад, власнику магазину, який має відповідну ліцензію.

До пояснень свідка ОСОБА_2 суддя ставиться критично, оскільки, він не вказує конкретно, що купив пляшку пива «Зіберт» саме у ОСОБА_1 , аналогічне пиво працівниками поліції не вилучалось згідно протоколу огляду від 07.08.2024 р. В описі жінки свідок зазначає її вік приблизно 40 років. ОСОБА_1 1975 року народження, тобто їй майже 50 років.

В той же, час так звана реалізована ОСОБА_1 пляшка пива «Зіберт» - як «речовий доказ» - не вилучена, не описана, до матеріалів справи в якості «речового доказу» не долучена.

Інших доказів в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП України, працівниками поліції не зібрано та до протоколу не долучено.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі«Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате , а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи виклад особою, яка склала протокол, обставин адміністративного правопорушення, суддя вважає, що цей виклад є незрозумілим, не послідовним, не конкретним, таким що не відповідає диспозиції частини 1 статті 164 КУпАП.

За таких обставин суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.164 ч.1, 247, 283,284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Стратій Є.В.