Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/423/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В. розглянув матеріали, які надійшли з ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2024 року о 01 годині 10 хв. ОСОБА_1 перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, встановлені відносно нього ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 12 березня 2024 року.

В судове засідання 10.06.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно розписки (а.с.9) ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Крім того, повідомлення про розгляд справи 27.05.2024 року розміщено на офіційному сайті судової влади. Інформація про дату, час та місце розгляду справи також перебуває у відкритому доступі на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://nr.zt.court.gov.ua/sud0615/gromadyanam/91/1086121/, а відтак ОСОБА_1 повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повнеі об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №546714, копією ухвали Народицького районного суду Житомирської області від 12.03.2024 року, поясненням правопорушника, рапортом поліцейського.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставину, що обтяжує адміністративну відповідальність, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст.27, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.187 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: