Справа № 185/7005/24
Провадження № 3/185/2666/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ШУ «Героїв Космосу», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 675172, складеного 30.06.2024 року поліцейським Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області ст.с-нтом поліції ОСОБА_2 слідує, що 23.06.2024 року, о 02.59год. по вул.Західнодонбаській, 30 в м.Павлограді водій ОСОБА_1 керував автомобілем Део-Сенс НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку № 196 від 23.06.2024 року

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та пояснив, що у вказаний в протоколі час він за кермом вказаного автомобіля не перебував, та не керував ним у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції зупинили його у дворі власного будинку, безпідставно звинуватили у зазначеному правопорушенні та стали вимагати проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Він зазначав їм, що не керував автомобілем у стані сп`яніння, разом з тим погодився пройти відповідний огляд. Оскільки на місці події це зробити не вдалося, він був доставлений до лікарні, де у нього було підтверджено стан алкогольного сп`яніння. Зазначену обставину він не заперечує, бо в той день, під час вечері, вживав алкоголь. Разом з тим висловлює категоричну незгоду з тим, що в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази на підтвердження висунутого звинувачення, проаналізувавши та співставивши їх між собою та у своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами, передбаченими ст.ст.245,280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, під час складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній 23.06.2024 року, о 02.59год. по вул.Західнодонбаській, 30 в м.Павлограді керував автомобілем Део-Сенс НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку № 196 від 23.06.2024 року

Натомість, під час розгляду справи судом ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний в протоколі час він за кермом вказаного автомобіля не перебував, та не керував ним у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції зупинили його у дворі власного будинку, безпідставно звинуватили у зазначеному правопорушенні та стали вимагати проходження огляду на стан сп`яніння на місці.

Він пройшов процедуру огляду на стан сп`яніння й в лікарні у нього було підтверджено такий стан. Разом з тим, зазначав, що ця обставина не має жодного значення для справи, оскільки у стані алкогольного сп`яніння він не керував транспортним засобом.

Зазначена позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, заслуговує на увагу, з огляду на наступні встановлені судом об`єктивні дані.

Посадова особа правоохоронного органу, що склала протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходила з того, що винність вказаної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується такими доказами:

- доданими до протоколу висновком щодо результату медичного огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 23.06.2024 року;

- записами з відео-фіксацією обставин подій, що представлені на двох дисках.

У відповідності до ч.3 ст.256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч зазначив, що відмовляється від письмового пояснення щодо обставин правопорушення, та надасть свої пояснення в суді.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не оспорював факт перебування у зазначений час у стані алкогольного сп`яніння. Він зазначав, що працівники поліції зупинили його у дворі власного будинку, безпідставно звинуватили у зазначеному правопорушенні та стали вимагати проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Він пояснював їм, що не керував автомобілем у стані сп`яніння, разом з тим погодився пройти відповідний огляд. Оскільки на місці події це зробити не вдалося, він був доставлений до лікарні, де у нього було підтверджено стан алкогольного сп`яніння. Зазначену обставину він не заперечує, бо в той день, під час вечері, вживав алкоголь, але автомобілем у такому стані не керував.

Вказана позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності наданими суду доказами з боку правоохоронного органу не спростована.

Згідно з правовою позицією, що викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, - відповідальність за ст.130 КУпАП несуть лише ті особи, які керують транспортними засобами, в тому числі, і у стані алкогольного сп`яніння.

Вказана диспозиція у такій редакції напряму зазначену у ст.130 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності у водіїв транспортних засобів саме за керування транспортними засобами у стані, в тому числі, й алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом у стані сп`яніння, як визначає КУпАП, має бути зафіксований належним чином за допомогою відео-фіксації вказаного факту на боді-камеру поліцейського.

Відповідно до п.5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026,- включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища ( відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо)

Разом з тим, посадовою особою правоохоронного органу на підтвердження висунутого Гордієнку звинувачення взагалі не було надано будь-якого доказу у справі, який би свідчив про те, що саме водій ОСОБА_1 перебував за кермом у час та місці, зазначені в протоколі, був учасником дорожнього руху, керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, тощо.

Так. наданий суду у справі ОСОБА_1 відео-доказ складається з двох частин та представлений на двох дисках.

Дослідженням судом одного з відео-доказів у справі підтверджується той факт, що вночі, у дворі будинку за місцем свого проживання, ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції приймає участь у проходженні процедури огляду на стан сп`яніння на місці, зауважує, що не керував транспортним засобом, прибуває до лікарні, де проходить відповідну процедуру медичного огляду, й т.і.

Зазначений відео-доказ зафіксував ОСОБА_1 , як особу, що притягається до адміністративної відповідальності, у місці події взутим у білі кросівки, з одягненими біли носками, в кепі, окулярах та з бородою. ( період 00.40.20 00.41.30 хв у відео-запису з місця події)

Натомість, інший відео-доказ, доданий до справи та досліджений судом містить в собі фіксацію без звуку подій, пов`язаних з рухом вночі містом автомобіля, зупинка вказаного транспортного засобу на проїжджій частині однієї з вулиць міста поліцейським, спілкування працівника поліції з водієм вказаного транспортного засобу, тощо, який суперечить вищезгаданому доказу.

У період запису з 01.35 до 01.45 год. вбачається, що водієм транспортного засобу, який був зупинений поліцейським та який спілкується з останнім є особа чоловічої статі без окулярів, без кепі, без бороди, взутий у чорні шльопанці на босу ногу, який ані візуально, ані загалом є явно не схожим на ОСОБА_1 .

Отже, доданий до справи доказ не підтверджує факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Навпаки, надані суду відео-докази на двох дисках, що були досліджені судом, за своїм змістом та зафіксованим перебігом подій суперечать один одному, підтверджують той факт, що особа, яка керувала автомобілем, та була зупинена працівниками поліції, не є тотожною з особою, яка була піддана процедурі медичного огляду, та щодо якої згодом було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, дії посадової особи правоохоронного органу, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідали вимогам зазначених вище Інструкцій, та КУпАП, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося із встановленими вище порушеннями.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину», залежно від ступеню ії суспільної небезпеки ( Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччин», « Девеєр проти Бельгії»).

Зміст та напрямок вказаної тенденції зводиться до того, що адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Обов язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, беручи до уваги фактичну відсутність у даній справі доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.

Постанова набирає законної сили 28 вересня 2024 року.