"01" жовтня 2024 р. Справа № 363/3607/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

12 липня 2024 року о 07 год. 35 хв. в м. Вишгороді по вул. Генерала Кульчицького, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результати тесту становлять 0,45% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Хобта С.Г. в суді клопотав про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У вказаному клопотанні зазначив, підстави для зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» відсутні. Крім того, поліцейським не вказано причину такої зупинки. ОСОБА_1 також не проінформовано про порядок застосування технічного засобу, сертифікацію та повірку даного робочого засобу вимірювальної техніки не надано. Також поліцейський повинен надати запакований мундштук та зробити контрольний засіб повітря приладом, щоб виключити залишок алкоголю в пристрої. Проте, на відео не видно показники контрольного засобу повітря, що є порушенням експлуатації аналізатора та процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, з відео взагалі не вбачається, хто саме проходив огляд на стан сп`яніння.

Попри це, водію також не надано можливості здати біологічні зразки для аналізу, що прямо передбачено п.п. 12 та 13 Інструкції №1452/735, відповідного письмового направлення, форма якого затверджена цією Інструкцією не видавали, що унеможливило проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Крім того, після сумнівного огляду на стан алкогольного сп?яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, особу, що притягають до адміністративної відповідальності не запитали чи погоджується вона з результатами огляду та чи вважає він за потрібне проїхати до лікаря-нарколога, в заклад охорони здоров?я, що в сукупності порушує процедуру огляду та суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

Також зазначив, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи не є безперервним, не відображає всіх подій, що відбулися при складанні адміністративних матеріалів, тож є недопустимим доказом вчиненого правопорушення.

Крім того, права та обов`язки ОСОБА_1 не роз`яснено права на захист, у зв`язку з чим останній не зміг скористатися правничою допомогою.

ОСОБА_1 в суді проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення заперечив та своєї вини у вчиненому не вбачав. Зазначив, що він є військовослужбовцем та працює в Національній Гвардії України у ВЧ НОМЕР_2 на посаді медика-водія. Пояснив, що 12 липня 2024 року приїхав до військової частини, де зайняв парко місце полковника (прізвище якого назвати не зміг), в зв`язку з чим у нього виник конфлікт з останнім, який звинуватив його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та викликав поліцію. ОСОБА_1 зазначив, що напередодні ввечері випив пляшку пива, а Драгер показав помилковий результат, з яким він не погодився. Крім того, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі йому не забезпечено.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, зазначені в протоколі обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 017880 від 12.07.2024 року, результатом тесту на приладі «Drager 6820» (чек №292) від 12.07.2024 року до вказаного протоколу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12.07.2024 року, підписаного двома свідками та співробітником поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.07.2024 року, витягом з Дії, листом Вишгородського РУП ГУНП в Київській області з відомостями про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, витягом з бази ІПНП та даними відеозапису з місця події.

Відповідно до п. 2.9.а. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Так, із дослідженого в суді відеозапису встановлено зафіксовані на ньому усні показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані співробітникам поліції, за змістом яких, вранці 12 липня 2024 року їхню увагу привернув ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 в небезпечний спосіб зі значною швидкістю, який, вийшовши з автомобіля, кудись побіг, поводився незрозуміло, в зв`язку з чим, у них виник сумнів, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Також на відеозаписі зафіксовано, як під час здійснення процесуальних дій та з метою перевірки на стан алкогольного сп`яніння на вимогу співробітників поліції та в присутності не менше двох свідків, ОСОБА_4 в установленому законом порядку пройшов огляд з використанням приладу Драгер 6820, тест приладу показав результат 0,45% (чек №292).

З відеозапису чітко слідує, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння і будь-яких заперечень не висловив.

Крім того, при підписанні протоколу й чеку №292 від 12.07.2024 року, будь-яких застережень щодо обставин непогодження з процедурою огляду на стан сп`яніння, або з його результатами, ОСОБА_1 не виклав, а лише зазначив, що алкоголь випив ввечері.

На відеозаписі зафіксовано огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його результати, коли зі справи встановлено, що о 07 год. 35 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом за обставин встановлених у протоколі.

При цьому, суд звертає увагу, що протокол складено о 10 год. 18 хв. 12 липня 2024 року, а ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 07 год. 35 хв. і співробітники поліції зупинку останнього о 07 год. 35 хв. не здійснювали, оскільки приїхали безпосередньо на вказану подію за викликом.

Разом з тим, відомостей про порушення цілісності мундштука чи будь-яку іншу неправильну процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням приладу Драгер із відеозапису не вбачається, коли матеріали справи та відеозапис будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння чи щодо процедури його проведення не містять.

Крім того, зі змісту відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер, що останнім не заперечувалося і в суді, а відтак доводи сторони захисту про інше суд до відкидає. Підстав вважати, що огляд з використанням приладу Драгер пройшов не ОСОБА_1 , а інша особа у суду немає.

Посилання в суді ОСОБА_1 на те, що він не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння під час його проведення, суд також відкидає, оскільки вони нічим не підтверджені та повністю спростовуються наявними матеріалами. Такі доводи суд розцінює як спосіб захисту особи в судовому засіданні з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

У той же час, доводи адвоката про те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не роз`яснено його права та обов`язки спростовуються даними самого протоколу, який підписано останнім без будь-яких застережень щодо цього.

Щодо доводів адвоката про визнання відеозапису недопустимим доказом, то суд звертає увагу, що досліджений судом відеозапис є безперервним, підтверджує зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини та ґрунтується на вимогах п.п. 4, 5 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, ст.ст. 251, 266 КУпАП і ст. 19 Конституції України.

Виходячи з сукупності встановлених по справі обставин, суд вважає, що сама лише та обставина, що на відеозаписі не відображено складання всіх процесуальних документів наявних у справі, то з урахуванням відсутності застережень з боку ОСОБА_1 у вказаних документах, зазначене не може стати достатньою підставою для визнання цього доказу недопустимим.

На відеозаписі з місця події зображено всі необхідні відомості й обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і є достатніми для визнання особи винуватою.

Зі справи ніщо не вказує на те, що долучений до справи відеозапис, зібрано з істотним порушенням прав, свобод та інтересів інших осіб.

Підстав вважати цей доказ неналежним, недопустимим і недостовірним у суду немає, будь-які відомості та ознаки недостовірності долученого до протоколу відеозапису в справі відсутні.

Відтак, з відеозапису та сукупності матеріалів справи, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, що сумнівів у суду не викликає.

Зазначене також підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та який на місці зупинки продув газоаналізатор «Драгер», показник якого становив 0,45% проміле.

Вказані пояснення свідків є змістовними, підтверджуються даними протоколу та відеозапису, які повністю узгоджуються між собою.

За таких обставин, будь-яких істотних порушень під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, які б тягнули за собою визнання доказів недопустимими та які б слугували підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд не вбачає, коли на відеозаписі зафіксовано факт виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 в спосіб визначений законом, який є достатнім та достовірним для встановлення обставин, які підлягають доказуванню по справі.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_5 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283, 285 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2024 року.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя