П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення №308/14156/24 та №308/14155/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто із аналізу зазначеної норми вбачається, що суд має право об`єднувати провадження в одне при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, якщо матеріали провадження знаходяться на розгляді у одного і того ж органу (посадової особи).

Враховуючи наведене, і те, що вказані адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, тому приходжу до висновку, що дані справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, присвоївши спільній справі 308/14155/24.

21 серпня 2024 року о 19 год. 00 хв., на відстані 15 метрів до Державного кордону на напрямку 360 прикордонного знаку на ділянці відповідальності інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_1 , був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетину державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в період воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

Отже, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

21 серпня 2024 року о 19 год. 00 хв., на відстані 15 метрів до Державного кордону на напрямку 360 прикордонного знаку на ділянці відповідальності інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_1 , був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетину державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в період воєнного стану, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обов`язків, під час затримання не реагував на неодноразово повторені законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», за що передбачена відповідальність ч.1 ст.185-10 КУпАП.

18 вересня 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 подав заперечення, вину не визнає.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про причини неявки суду невідомо.

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 , винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а саме: спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Вина ОСОБА_1 , стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144033 від 22.08.2024 року, ЗхРУ №144037 від 22.08.2024 року, копією протоколу про адміністративне затримання від 21.08.2024, копією протоколу особистого огляду від 21.08.2024року, поясненнями ОСОБА_1 , від 22.08.2024року, рапортом інспектора прикордонної та іншими матеріалами справи.

З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 , слід накласти стягнення в межах санкції встановленої ч.1 ст.204-1 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4Закону України«Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 185-10, 204-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Об`єднати матеріали справ про адміністративні правопорушення №308/14156/24 та №308/14155/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 КУпАП присвоївши спільній справі №308/14155/24.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185-10 та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та на підставі ст.36КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить3400(три тисячі чотириста)грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно доч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області В.І.Бедьо