Справа № 357/5085/24 Головуючий в суді І інстанції - Дорошенко С.І.
Провадження № 33/824/4617/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року,

встановив:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Крім цього, в апеляційній скарзі також вказано про необхідність поновлення пропущеного з поважних причин строку на апеляційне оскарження постанови від 08.05.2024 року у зв`язку із тим, що в судовому засіданні присутній не був, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався в липні 2024 року, після того як з`явився за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

При цьому обставини, зазначені у цьому клопотанні, які перешкодили вчасно оскаржити рішення суду, повинні бути обґрунтовані, переконливі та підтверджені.

Як вбачається із матеріалів справи, в судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке було призначене на 18.04.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки про виклик до суду за допомогою смс-повідомлення, яке направлено на номер телефону, наявний в матеріалах справи (а.с. 27).

В судове засідання, призначене на 08 травня 2024 року, ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча також належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи шляхом направлення на його адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та яка є адресою місця його реєстрації, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду з відміткою «вручено особисто 23.04.2024» (а.с. 32).

Апеляційну скаргу на постанову судді від 08.05.2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку 22.07.2024 року (а.с. 40-41).

Наведені обставини свідчать про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи в суді, однак не вживала жодних заходів для явки до суду. При цьому, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

За таких обставин, слід визнати, що твердження апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, а саме через те, що він не був обізнаний про судове засідання та відповідно не мав можливості повідомити важливі для розгляду справи обставини, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався в липні 2024 року після явки до уповноваженого органу з питань пробації, як на підставу вважати поважним пропуск строку на апеляційне оскарження, також є необґрунтованими, оскільки він як учасник справи, будучи обізнаним про існування справи в суді, повинен був вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, спрямовані як на отримання повної інформації щодо стадії розгляду справи, зокрема винесеної щодо нього постанови, так і щодо подання апеляційної скарги.

Відтак клопотання ОСОБА_1 не містить обґрунтування поважності причин, які об`єктивно перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у встановлені законодавством строки.

Враховуючи, що апелянтом не наведено переконливих доводів щодо наявності поважних причин, які позбавили його можливості оскаржити постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року в межах передбаченого законом строку, приходжу до висновку, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 08.05.2024, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення цього строку.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 відмовити у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька