Справа № 199/8554/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11.11.2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2024 року ОСОБА_1 , відносно якого встановлено адміністративний нагляд ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу, не з`явився на чергову реєстрацію до ВП № 1 за адресою: м.Дніпро, вул. Новоселівська, 17, чим порушив правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2024 року він працевлаштувався, працює по змінам. 03.10.2024 року він знаходився на зміні до 20:00 год., у зв`язку з чим не мав можливості з`явитися на реєстрацію до ВП № 1, про що шкодує. Однак, в іншому випадку він втратив би роботу, яка є єдиним джерелом його доходу. Про графік роботи він повідомляв поліцейського, однак змін до днів його реєстрації внесено не було.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Так, ч.2 ст. 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Провина ОСОБА_1 в порушенні правил адміністративного нагляду доведена в повному обсязі наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 018198, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП,

-рапортом ДОП СП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.10.2024;

-ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 23.10.2023 року (№210/5783/23), якою ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рікіз застосуванням обмежень: заборонено виходити з місця проживання з 22 години до 06 години; заборонено виїзд за межі міста (району) без дозволу органів поліції; заборонено перебування в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив; відмічатися в органах поліції 2 (два) рази на місяць.

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , аналогічних наданим в судовому засіданні.

Також, в судовому засіданні досліджена службова записка, долучена до матеріалів справи ОСОБА_1 , з якої вбачається, що з 25.09.2024 року він працевлаштований оператором РПА ТОВ «Філлін Персонал».

В той же час, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП України.

Однак, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення за ч.1 ст.187 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення 23.02.2024 року постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2024 року (справа №173/787/24) та за вчинення адміністративного правопорушення 13.04.2024 року постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 року (справа №173/1433/24).

Відомостей про те, що ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення 03.10.2024 року протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 187 КУпАП адміністративний матеріал не містять.

Таким чином, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено факт порушення правил адміністративного нагляду ОСОБА_1 , тобто нереєстрацію в органі Національної поліції, однак не доведено факт того, що він станом до 03.10.2024 протягом року піддавався адміністративному стягненню за порушення правил адміністративного нагляду, що є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст. 187 КУпАП.

При цьому, Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому в даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, у вчинення якого його провина доведена поза розумним сумнівом, а зміна правової кваліфікації в даному випадку не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не погіршує його становище.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, тобто законодавець дає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу.

Оцінюючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 може бути звільнений від адміністративної відповідальності і відносно нього слід обмежитись усним зауваженням, враховуючи малозначність правопорушення, про що свідчать обставини його вчинення та відомості про особу правопорушника.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.22, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити за малозначністю від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Машкіна Н.В.