№333/4245/24
Провадження №3/333/1975/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Рощина В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Енергодарі, Запорізької області, громадянина України, працює по трудовому договору менеджером на СТО «Легіон», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 року, приблизно о 23 год. 44 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжі на перехресті вулиць 40 років Перемоги та Водограйної керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

На пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі), ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що автомобіль «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить йому на праві приватної власності. 23.04.2024 року, приблизно о 22 год. 15 хв., його знайома дівчина ОСОБА_2 попрохала його навчити керувати автомобілем, на що він погодився. ОСОБА_3 не отримувала посвідчення водія, але все одно він дозволив останній керувати його автомобілем.

Вони покаталися навколо будинку №7 по вул. Водограйній у м. Запоріжжі і у подальшому виїхали на вул. 40 років Перемоги. При цьому, він знаходився на передньому пасажирському сидінні, а за кермом була ОСОБА_3 . В якийсь момент остання не змогла впоратися із керуванням, тому автомобіль виїхав на узбіччя, переїхав через бордюр і зіткнувся із зеленим насадженням.

Після цього, він вийшов з автомобіля і побачив, що у транспортному засобі пошкоджено колесо та стійка. Карину він відразу відправив додому, так як остання була дуже налякана після ДТП.

Приблизно через 10 хвилин на місце ДТП приїхали працівники поліції. В цей момент він стояв біля автомобіля і Карини вже не було. Хто саме викликав працівників поліції, він не знає. Працівники поліції спитали, хто саме керував транспортним засобом, на що він спочатку відповів позитивно, а потім зазначив, що керувала інша особа.

Але незважаючи на його запевнення, що він не керував автомобілем, працівники поліції склали два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124 та 130 КУпАП. Поліцейські йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП, але не пропонували такий огляд здійснити у медичному закладі.

У той вечір він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, але враховуючи, що він не керував транспортним засобом, тому відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Захисник Рощин В.С. до суду подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє клопотання захисник зазначив, що матеріали справи, надані працівниками поліції не містять жодного доказу факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час.

Останній у судовому засіданні пояснив, що автомобілем керувала ОСОБА_2 , а він перебував на пасажирському сидінні. Карина не впоралася із керуванням, тому відбулося ДТП. Коли на місце ДТП приїхали поліцейські, він стояв біля автомобіля, тому на нього і склали відповідний протокол. Пояснення ОСОБА_1 суду підтвердила свідок ОСОБА_2 . Відповідно до відеозапису, дослідженого у судовому засіданні на момент приїзду працівників поліції автомобіль стояв на узбіччі, а його двигун був вимкнений. ОСОБА_1 знаходився поруч з транспортним засобом і між поліцейськими відбулася розмова, що вони не мають доказів керування ОСОБА_1 автомобілем. Крім того, останній також пояснював працівникам поліції, що він не був за кермом транспортного засобу.

Отже, досліджені у справі матеріали свідчать, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у момент ДТП, відповідно у працівників поліції і не було законних підстав проводити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

До суду справа відносно ОСОБА_1 надійшла за скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Водночас, диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП, встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі серії ААД №621527 від 23.04.2024 року про вчинення адміністративного правопорушення (при викладенні суті адміністративного правопорушення) працівниками поліції не зазначено, що ОСОБА_1 , є особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що порушення, допущене працівником поліції під час складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, за вказаних обставин у судді відсутні підстави розглядати дану справу за ч.2 ст.130 КУпАП. Водночас, вважаю за можливе розглянути справу за ч.1 ст.130 КУпАП, так як в такому випадку не буде погіршено становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і саме за вказаною частиною ст.130 КУпАП сформульована суть адміністративних правопорушень у відповідних протоколах.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №621527 від 23.04.2024 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 23.04.2024 року (час направлення 23 год. 57 хв.), згідно яких підставою направлення для проведення огляду став факт встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою проходження огляду на стан сп`яніння;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820». Не проводився;

- даними відеозапису (відеофайл «ААД645205_ААД№621527 (1)»), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 маються явні ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, на вказаному відеозапису (час відеозапису: 0:02:22) працівник поліції запитує, хто є водієм, на що ОСОБА_1 зазначає, що він. Також, поліцейський запитує ОСОБА_1 стосовно напрямку, звідки він їхав, на що останній вказує на дорогу. На питання працівника поліції чи сам він їхав в автомобілі, ОСОБА_1 відповів позитивно (час відеозапису: 1:26:32 1:26:39). У подальшому, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП та у медичному закладі, на що він відмовився (час відеозапису: 2:47:10 2:48:37);

- даними постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказаним рішенням встановлено, що 23.04.2024 року, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі на перехресті вулиць 40 років Перемоги та Водограйної керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час зміни руху не переконався, що це буде безпечним та допустив наїзд на перешкоду, а саме: бордюр, після чого транспортний засіб виїхав на узбіччя.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно останнього, суддя не вбачає.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд також перевіряв версію ОСОБА_1 .

Так, опитана за клопотанням захисника свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона з ОСОБА_1 є друзями. У кінці квітня 2024 року, приблизно о 22 год. 30 хв., вона попрохала ОСОБА_1 , щоб він її навчив керувати транспортним засобом «Volkswagen Golf», належний останньому. ОСОБА_1 погодився на її пропозицію, тому вона сіла за кермо вказаного транспортного засобу, а ОСОБА_1 на переднє пасажирське сидіння та спочатку вони покаталися навколо будинку №7 по вул. Водограйній у м. Запоріжжі, а у подальшому виїхали на вул. 40 років Перемоги. В якийсь момент вона запанікувала, не впоралася із керуванням, тому автомобіль виїхав на узбіччя, переїхав через бордюр і зіткнувся із зеленим насадженням. Після цього, вона вийшла з автомобіля, посварилася через ДТП з ОСОБА_1 , тому відразу пішла додому. Вона посвідчення водія не має і взагалі не навчалася в автошколі.

До вказаних пояснень свідків суд відноситься критично, так як фактично пояснення свідка ОСОБА_4 суперечать відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, долученого до справи, з якого вбачається, що вказаного свідка на місці ДТП не було, ОСОБА_1 відразу працівникам поліції вказав, що саме він був за кермом автомобіля та навіть зазначив напрямок, звідки їхав автомобіль.

Крім того, рішенням Комунарського районного суду від 19.07.2024 року, яке набуло законної сили, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП саме за порушення 23.04.2024 року Правил дорожнього руху, що стали наслідком ДТП як водій автомобіля «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи вказані факти, а також, що ОСОБА_4 є подругою ОСОБА_1 , тому у суду є сумніви з приводу правдивості зазначених пояснень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 31.07.2014 року (здане на зберігання до УПП).

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, наявність фактів про притягнення його до адміністративної відповідальності у сфері безпеки руху, у т.ч. за ст.130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з ОСОБА_1 стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод