КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/4984/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року, винесену під головуванням судді Глянь О.С., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, ухвалити нову та застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказала на неспівмірність покарання вчиненому правопорушенню ОСОБА_2 . Санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною та передбачає позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 825081, 06 вересня 2024 року о 15 год 30 хв. в м. Київ на перехресті вул. С. Петлюри та Жилянської, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила проїзду пішохідних переходів, а саме: не надав дорогу пішоходу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого пішохід зазнав моральної та фізичної шкоди.

Матеріали справи містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 825081;

- схема місця ДТП;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- пояснення ОСОБА_2 .

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно п. 18.2 ПДР України, на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема: схема місця ДТП, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 просила застосувати до ОСОБА_2 більш жорстке стягнення згідно ст. 124 КУпАП - позбавлення керувати транспортними засобами на шість місяців.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, у вигляді накладення штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, ст. 35 КУпАП визначено виключний перелік обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, і який не передбачає розширеного тлумачення, а саме: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп'яніння.

Виходячи з доказів, наявних в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп., відповідає вимогам ст. 23 КУпАП.

Відповідно до письмових пояснень, які долучені до матеріалів справи, ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не покинув місце дорожньо-транспортної пригоди та залишився до приїзду працівників патрульної поліції.

До апеляційної скарги долучено копію медичної довідки травмпункту КНП «КДЦ Шевченківського району» від 09 вересня 2024 року. Відповідно до вказаної довідки, ОСОБА_1 діагностовано забій м`яких тканин тім`яної ділянки голови та лівого кульшового суглоба.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення апеляційний суд не встановив обставин, які обтяжують його відповідальність, передбачених ст. 35 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пропонував ОСОБА_1 відшкодувати заподіяну їй шкоду, судом першої інстанції обрано такий вид адміністративного стягнення, який буде необхідним та достатнім для виправлення й запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи апеляційної скарги про те, що до ОСОБА_2 має бути застосовано стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами на шість місяців лише тому, що санкція ст. 124 КУпАП передбачає такий вид відповідальності, апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять достатніх, об`єктивах та переконливих доказів для застосування судом найсуворішої міри покарання в межах санкції вказаної статті.

Так, викладені в обґрунтування поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів у правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 07 листопада 2024 року.

Суддя Є.В. Болотов