Справа № 442/4049/24
Провадження №3/442/1169/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання її малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка протягом квітня 2024 пропустила 19 навчальних днів, будучи ученицею Ліцею № 2ДМР, а також внаслідок чого малолітня ОСОБА_2 протягом доби 08.05.2024 перебувала у помешканні маловідомих осіб ромської національності, що проживають у мікрорайоні Млинок в м. Дрогобич.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання за викликом суду двічі не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся за місцем проживання, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення, що розцінюється судом як небажання отримувати судові повідомлення.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом"

Оскільки, ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не подала, до участі у справі захисника не залучила, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерувала. З урахуванням обмежених строків розгляду справи, а також того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП у разі відсутності правопорушника справу можна розглянути у його відсутності на підставі документів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 372478, заявою про вчинення правопорушення та письмовими поясненнями, постановою суду від 24.04.2024.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_3 у ОСОБА_4 у винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, та притягнути її до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Нагірна О.Б.