Справа № 676/3510/24
Номер провадження 3/676/1357/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Мантуляк Ю.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше притягнутої до адміністративної відповідальності 05 березня 2024 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, накладено стягнення у виді попередження, -

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №560550 від 13 травня 2024 року, складеного інспектором СЮП ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Сіньковою В.І., ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, зокрема в тому, що ОСОБА_1 13 травня 2024 року о 15:55 год. в АДРЕСА_1 ухилилася від виконання покладених на неї ч.2 ст.150 СК України батьківських обов`язків відносно своєї доньки ОСОБА_2 , 2007 року народження, оскільки не спілкується з донькою, не цікавиться життям, навчанням, матеріально не забезпечує. Таким чином дії матері можуть завдати шкоду здоров`ю дитини, чим вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала та пояснила, що здійснює догляд, виконує батьківські обов`язки, проте донька не бажає з нею проживати та самостійно вибрала місце проживання із бабусею. Вона цікавиться її життям, надає майнову допомогу.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Поряд з цим, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором СЮП ВВзГ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області Сіньковою В.І , до провадження не долучено жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що ОСОБА_1 13 травня 2024 року о 15:55 год. в АДРЕСА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, в порушення ч.2 ст.150 СК України ухилилася від виконання батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_2 , 2007 року народження.

Диспозицією інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, виписаного у ч.2 ст.184КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб,які їх замінюють,від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя,навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Виходячи з цього, зазначена норма Закону є бланкетною, а відтак посадова особа, яка складала протокол про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення за такою його кваліфікуючою ознакою як "ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей", у відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, зобов`язана була зазначити у ньому, які саме обов`язки щодо забезпечення умов життя, навчання та виховання своєї дитини вона порушила, чого в даному випадку зроблено не було.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в чому полягало ухилення від виконання батьківських обов`язків та чи є між неналежним вихованням дитини та наслідками причинний зв`язок, оскільки ухиленням від виконання батьківських обов`язків не вважається будь-яка дія, а лише невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Самі по собі вказані в протоколі діяння (в даному випадку бездіяльність) в конкретно відокремлений час за вказаного формулювання не свідчать про будь-яку тривалість в часі таких порушень та їх вплив на дитину (дітей).

Зазначені в протоколі відомості про те, що внаслідок дій ОСОБА_1 може бути завдана шкода життю та здоров`ю дитини, носять виключно загальний характер та не підтверджені жодними доказами.

Суд не має права самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка (по суті) становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суду не надано належних доказів про відповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 обставинам справи та на підтвердження вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, оцінивши протокол про адміністративне правопорушення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області Мантуляк Ю.В.