Номер провадження: 33/813/1707/24
Номер справи місцевого суду: 505/163/24
Головуючий у першій інстанції Павловська Г.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Кайданніка Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Кайданніка Дмитра Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. на користь держави. Також стягнуто з нього на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 25 грудня 2023 року о 13 год. 00 хв., на залізничному вокзалі м. Подільськ, Одеської області, було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведених фільтраційно-перевірочних заходів стало відомо, що даний громадянин, в групі осіб, а саме спільно з гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 намагався перетнути державний кордон України на вихід з України до Р. Молдова, поза пунктами пропуску через державний кордон, на напрямку с. Тимкове (Україна) - с. Бруштени (Р. Молдова), в пішому порядку, з документами, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон», тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 (а.с.83-85).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 12.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» захисник Кайданнік Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с.118-125).

Разом з апеляційною скаргою адвоката Кайданнік Д.А. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 11.03.2024 року, посилаючись на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження (а.с.122).

Проте, спочатку на адресу Одеського апеляційного суду помилково надійшла апеляційна скарга захисника Кайданніка Д.А., діючого в інтересах ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, листом Одеського апеляційного суду від 27.06.2024 року справу №505/163/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП направлено для належного оформлення до Котовського міськрайонного суду Одеської області (а.с.116).

Після усунення недоліків, 06.08.2024 року, справа №505/163/24 повернулася до Одеського апеляційного суду (ас.126).

Вивчивши клопотання адвоката Кайданнік Д.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Котовського міськрайонного суду Одеської області була ухвалена 11 березня 2024 року, без присутності ОСОБА_1 .

Копію оскаржуваної постанови захисник ОСОБА_1 - адвокат Кайданнік Д.А. отримав в особистому Електронному кабінеті та електронній поштовій скрині 03 травня 2024 року, що підтверджується доданими захисником витягами.

З огляду на викладене, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

В судовому засіданні, призначеному на 09.10.2024 року о 10:00 год., захисник ОСОБА_1 - адвокат Кайданнік Д.А. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять не достовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки диспозиція статті має бланкетний характер, то у зв`язку з цим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право виїзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану`заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Правил дорожнього руху України №255005 від 25 грудня 2023 року (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.12.2023 року, який пояснив що він, знайшов рекламу в інстаграмі, по якій пропонувалося чоловікам незаконно виїхати за межі України, після переходу за посиланням його перекинуло в телеграм канал на невідому особу, під нікнеймом « ОСОБА_4 », пропозицію по незаконному перетину державного кордону він запропонував своїм друзям: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з якою вони погодилися. 24 грудня 2023 року, ОСОБА_1 отримав вказівку прибути в м. Подільськ Одеської області, на потязі 059 сполученням «Харків-Одеса». Він, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , виїхали в указане місце. По прибуттю, 25 грудня 2023 року, був виявлений представниками Державної прикордонної служби у м. Подільськ. Свою винну у спробі незаконного перетину державного кордону визнає. Претензій до представників ДПСУ не має. (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 від 25.12.2023 року, які повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 ;

- довідкою про проведення фільтраційно-перевірочних заходів старшого офіцера ВБНМ ВБТЗ ГОРВ2 підполковника ОСОБА_9 , з якої вбачається, що 25.12.2023 року о 13:00 год. за оперативною інформацією ВБТЗ ГОРВ, п/н «ПС» в р-ні пп/зн 0300 на залізничному вокзалі Подільськ, 20000 м від ЛДК України на напрямку ТИМКОВЕ (Україна) - БУРШТЕНИ (РМ), було виявлено 4 гр-на України: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які є мешканцями Харківської області та мали намір перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску на вихід з України. Виявлених гр. України було запрошено до управління прикордонного загону для складення протоколу за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

- заявою ОСОБА_1 про те, що останній просив розглянути справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у його відсутність, свою вину у спробі незаконного перетинання державного кордону України на вихід з України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України визнав повністю та зобов`язується такого не повторювати (а.с.24).

Враховуючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази у сукупності, а також позицію ОСОБА_1 під час складання протоколу щодо визнання вини, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спробу, у складі групи осіб, перетнути Державний кордон України поза пунктом пропуску на вихід з України до Республіки Молдова в напрямку с. Тимкове (Україна) - с. Бруштени (Республіка Молдова) 25 грудня о 13:00 год.

У доводах апеляційної скарги, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кайданнік Д.А. посилається на порушення судом першої інстанції порядку розгляду справи, обґрунтовуючи їх тим, що в призначений судом час не відбулось судове засідання в режимі відеоконференції за його участі, та не було вирішене питання щодо виклику в судове засідання свідка.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в день розгляду справи захисник ОСОБА_1 - адвокат Кайданнік Д.А. скористався своїм правом та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.77-78).

З доводами апеляційної скарги в частині не вирішення судом першої інстанції клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_1 , апеляційний суд погоджується, однак зауважує, що зазначена обставина не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на те, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення зазначеної особи. Разом з тим, зазначене право стороні захисту було компенсоване на стадії апеляційного перегляду, Одеський апеляційний суд з метою виклику в судове засідання свідка ОСОБА_1 здійснював усі можливі заходи, однак свідок в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився.

Крім того, у судовому засіданні, призначеному та проведеному 09.10.2024 року о 10:00 год., адвокат Кайданнік Д.А. не наполягав на подальшому здійсненню виклику свідка та вважав за можливе розглянути справу по суті, без допиту свідка.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що письмові пояснення ОСОБА_1 , які були надані прикордонникам, отримані в порушення вимог діючого законодавства та під дією психологічного тиску з боку прикордонників, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких доказів на підтвердження неправомірних дій з боку працівників прикордонної служби апелянтом не надано та судом не встановлено.

При цьому, нова версія обставин справи, яка викладена ОСОБА_1 в своїх поясненнях в заяві до суду першої інстанції від 11.03.2024 року, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення (а.с.72-73).

Посилання в апеляційній скарзі на, те що зазначення у постанові суду від 11.03.2024 - дати 12.03.2024 року надходження пояснення ОСОБА_1 свідчить про те, що розгляд справи насправді відбувся не 11.03.2024, а пізніше без належного сповіщення особи відносно якої складений протокол, є безпідставними, з огляду на те, що постанова Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2024 року датована саме 11.03.2024 року. Крім того, в матеріалах справи також наявний протокол судового засідання від 11.03.2024, з якого вбачається, що сторони в судове засідання не з`явилися, адвокат Кайданнік Д.А. через канцелярію суду надав 11 березня 2024 року клопотання за вх. №3332.

В той же час, неправильна зазначена дата надходження пояснень ОСОБА_1 (12.03.2024, замість правильної 11.03.2024) є допущена судом першої інстанції помилка в мотивувальній частині постанови.

З цих підстав, апеляційний суд вважає за необхідне у другому абзаці мотивувальної частини постанови слова та цифри: «…12 березня 2024 року…» замінити словами та цифрами: «…11 березня 2024 року…».

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Кайданніка Дмитра Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кайданніка Дмитра Анатолійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

У другому абзаці мотивувальної частини постанови слова та цифри: «…12 березня 2024 року…» замінити словами та цифрами: «…11 березня 2024 року…».

В решті постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда