ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1334/24 Справа № 203/601/24 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О.О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Ладанівської Наталії Іванівни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків вартості товару з конфіскацією товару.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, зокрема, автомобіля марки «DODGE» моделі «CALIBER», номерний знак НОМЕР_1 , з VIN НОМЕР_2 (далі автомобіль «DODGE CALIBER» встановлено, що зазначений автомобіль ввезений на митну територію України 17.09.2022 громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці як гуманітарна допомога.

Згідно листа Львівської митниці від 07.07.2023 № 7.4-5/20-01/7/17052 як підстава для ввезення на митну територію України автомобіля «DODGE CALIBER», ОСОБА_1 надано наступні документи: декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.09.2022, де в розділі 6 «Отримувач» вказано військова частина НОМЕР_3 управління НОМЕР_4 окремої бригади Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), а підстава ввезення лист військової частини НОМЕР_3 управління НОМЕР_4 окремої бригади Міністерства оборони України в розділі 9 «Вид допомоги» - транспортний засіб: «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 .

За результатами проведених перевірочних заходів на адресу Дніпровської митниці надійшов лист військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 17.08.2023 року № 19/11-1109, згідно якого митницю було повідомлено, що автомобілі, в тому числі «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 на балансі у військовій частині НОМЕР_3 не перебувають, підтверджуючі документи щодо замовлення, отримання та використання для службової діяльності у якості гуманітарної допомоги відсутні.

Згідно службової записки управління митних платежів, котролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Дніпровської митниці від 27.10.2023 № 7.5-15-02/1355 вартість подібного транспортного засобу марки «DODGE CALIBER» 2007 року виготовлення станом на 17.09.2022 становить 2 400,00 Євро (що за курсом НБУ становить 87 632, 88 грн.).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товар «DODGE» моделі «CALIBER», номерний знак НОМЕР_1 , з VIN НОМЕР_2 шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товарів документів, а саме: декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.09.2022 та лист військової частини НОМЕР_3 управління НОМЕР_4 окремої бригади Міністерства оборони України, що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, всі обставини справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 правомірно передбачав, що переміщаючи автомобіль, такий буде переданий на потребу ЗС України.

Зазначає, що наявне кримінальне провадження №0001046 від 04.05.2023 року в межах якого в ОСОБА_1 працівниками поліції м. Тернополя (слідчі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) допитано в якості свідка. При цьому, ОСОБА_1 надавалися для впізнання фото осіб, яких він вказав працівникам поліції.

Згідно відповіді ГУНП у Тернопільській області слідчими СУ ГУНП у Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0001046 від 04.05.2023 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Також звертає увагу, що ОСОБА_1 подано заяву в ГУНП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, матеріали щодо якого передано для перевірки до Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНІІ у Львівській області.

Вказує, що жодних коштів ОСОБА_1 не отримував, автомобілі не купував, пакет документів отримував перед кордоном.

Наголошує, що ОСОБА_1 лише перевозив автомобілі від кордону і передавав ОСОБА_8 . Оскільки йому пояснювали, що автомобілі везуть на позиції, а до даної військової частини його не пустять, тому потрібно передати військовому, який їх одразу відвозить. Що далі було з автомобілями він не знав, однак йому кожного разу обіцяли дати акти прийому-передачі авто. На його неодноразові прохання та дзвінки лише обіцяли, а з часом перестали виходити на зв`язок.

Зазначає, що ОСОБА_1 міг попри свій вік і стан здоров`я доставити авто туди, якби йому не пояснювали, що автомобілі йдуть безпосередньо на позиції, тобто в зону проведення бойових дій, де дислокується військова частина, автомобілі потребувалися там, а плюс ці автомобілі потребували за словами цих осіб ремонту і укомплектування, тому як тільки оформлять документи і автомобіль поставлять на баланс військової частини, ОСОБА_1 направлять поштою акти прийому-передачі.

Однак, при заповненні декларації та вказанні відомостей про одержувача гуманітарної допомоги, ОСОБА_1 НЕ ЗНАВ І НЕ МАВ на меті вказувати неправдиві відомості чи передати автомобілі протиправно не ти особам. Відтак відсутня обов`язковий елемент складу митного правопорушення - суб`єктивна сторона.

Разом з тим, судом жодним чином не дано оцінки даній відповіді в постанові. Хоча така мала вирішальне значення для встановлення відсутності в діях ОСОБА_1 обов`язкового елемента складу адміністративного правопорушення - суб`єктивної сторони у вигляді прямого умислу.

Судом помилково вказано, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено умисно або необережно.

Крім того, зазначає, що судом не було розглянуто клопотання про об`єднання адміністративних справ.

ОСОБА_1 та його захисник Ладанівська Н.І. (в режимі відеоконференції) підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник митниці заперечувала проти апеляційної скарги, її доводи вважала безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку учасників провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК).

Крім того, згідно зі ст. 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст. 487 МК, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вказані вимоги закону, його висновки є обґрунтованими і з правильним застосуванням норм матеріального закону, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК, вказаних вимог закону дотримався.

Факт переміщення ОСОБА_1 транспортного засобу марки «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 , в апеляційній скарзі не заперечується.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності:

- протокол про порушення митних правил №0128/11000/23, від 07.12.2023 року;-

- копія декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою рукописно заповненою ОСОБА_1 на автомобіль «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 із зазначенням отримувача в/ч НОМЕР_3 , фактичне місце призначення розвантаження вантажу м. Дніпро;

- витяг з АСМО «Інспектор» щодо пропуску через митний кордон;

- копія відповіді з військової частини від 17.08.2023 № 19/11-1109 відповідно до якої транспортний засіб «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 до в/ч НОМЕР_6 від фізичних та юридичних осіб не надходив, за балансом частини не обліковується;

- копія розрахунків митних платежів;

- копія відповіді військової частини НОМЕР_6 від 05.01.2024 № 9/12-13, відповідно до якої військова частина не надавала жодного листа-клопотання для ввезення на митну територію України для потреб частини транспортного засобу «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 ;

- копія листа ГУНП в Тернопільській області від 19.01.2024№ 970/6/7.5-08-01-15 відповідно до якого слідчими СВ ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0001046 від 04.05.2023 за підозрою ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України.

Суд в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 459 МК, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

Статтею 257 МК визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно статті 266 МК декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податком кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Доводи апелянта про те, що документи до митних органів були надані Телятнику іншими особами, апеляційний суд сприймає критично. Так, з наданих матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_1 заповнюючи декларацію зазначив, що зобов`язується доставити авто до в/ч НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 .

Також сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_1 здійснював всі дії безоплатно на добровільних волонтерських засадах. При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 1 закону України «Про волонтерську діяльність» волонтерська діяльність ґрунтується на принципах законності, гуманності, рівності, добровільності, безоплатності, неприбутковості. В матеріалах справи міститься інформація (за даними журналу пункту пропуску) про те, що ОСОБА_1 здійснив переміщення через державний кордон 32 транспортних засоби, 10 з яких оформив як гуманітарну допомогу, отже до твердження, що ОСОБА_1 не розуміється на оформленні митних документів суд ставиться критично.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 переправив автомобіль через митний кордон України в якості гуманітарної допомоги та повинен був доставити транспортний засіб до в/ч НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 , як зазначив у декларації, однак, після ввезення автомобіля передав його фактично незнайомим особам, без отримання будь-якого документу від зазначених осіб, як представників військової частини, що на думку суду вказує на наявність умислу на скоєння правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 , що він був перевізником (водієм), тому не є суб`єктом правопорушення, спростовуються матеріалами справи, зокрема декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.12.2022, де в розділі 6 «Отримувач» вказано «Військову частину НОМЕР_3 управління НОМЕР_4 окремої бригади Міністерства оборони України» (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), в розділі 9 «Вид допомоги» - транспортний засіб: марка «DODGE CALIBER» з VIN № НОМЕР_2 .

В графі 1 Прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, що здійснює декларування ОСОБА_1 вказав себе, як декларанта і безпосередньо заповнив декларацію, у зв`язку з чим і має нести відповідальність згідно з митним законодавством.

Наявні в матеріалах справи докази, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує скаржник в своїй апеляції, немає.

Постанова суду першої інстанції є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун