Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/899/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Кислого А. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2023.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 410765 від 14.07.2023 та постанови судді від 10.10.2023вбачається, що 14.07.2023 о 12 год 20 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , на пл. Ш. Петефі в м. Ужгороді, не вибрав безпечної швидкості та безпечного інтервалу дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Кислий А. М. просить постанову суду від 10.10.2023 скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на незаконність постанови суду, прийнятою без повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи, ігноруванням доказів та поданого стороною захисту клопотання про призначення в справі комісійної судової транспортної трасологічної та автотехнічної експертизи. У поясненнях потерпілого та ОСОБА_1 є суттєві розбіжності, крім того, викладені у протоколі обставини не збігаються з доказами, що містяться в матеріалах справи.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Кислий А. М. , потерпілий ОСОБА_3 , на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні повідомлені за допомогою смс-повідомлення, про що свідчать відповідні довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. При цьому, апеляційним

-2-

судом направлено ОСОБА_1 та потерпілому ОСОБА_3 повідомлення про час та місце, однак такі повернулись до апеляційного суду без вручення адресатам за закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з`явилися у поштове відділення для отримання поштової кореспонденції. Наведене також свідчить про те, що апеляційним судом вжито всіх передбачених законом заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Кислого А. М. та потерпілого ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269, 271 КУпАП. При цьому враховується клопотання захисника-адвоката Кислого А. М. про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, яке свідчить про те, що стороні захисту відомо про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 14.07.2023 о 12 год 20 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , по пл. Ш. Петефі в м. Ужгороді, не вибрав безпечної швидкості та безпечного інтервалу дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив дії передбачені ст. 124 КУпАП

Викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаною учасниками без зауважень; письмовими поясненнями ОСОБА_1 й ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

-3-

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу 1 роти 1 УПП в Закарпатській області Мартин Е. Є., який склав щодо ОСОБА_1 протокол, був упереджений при його складанні, що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України та підстави для фальсифікації протоколу та доданих до нього матеріалів, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту під час її розгляду

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов`язків та складанні відповідних документів діяв у межах наданих йому повноважень.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 вказаних Правил передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що рухався по площі Ш. Петефі на своєму автомобілі марки «Камаз», попереду нього їхав автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 , який різко загальмував, а він, в свою чергу не встиг загальмувати та допустив зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_3 у своїх поясненнях повідомив, що він їхав по площі Ш. Петефі біля будинку № 17 на своєму автомобілі «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 та, маючи намір припаркуватись, призупинив керований ним автомобіль і невдовзі відчув сильний удар, допущений автомобілем марки «Камаз».

Аналізуючи вищевказані пояснення та докази, що містяться в справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому доводи захисника в апеляційній скарзі про відсутність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

При цьому апеляційним судом враховується те, що згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України: безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти

-4-

зіткненню без здійснення будь-якого маневру; безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

А тому заперечення захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд уважає необґрунтованими.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Між тим, доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею місцевого суду надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують, порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши належні докази, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення, а тому накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Клопотання захисника-адвоката Кислого А. М. про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд відхиляє, оскільки таке являється безпідставним, а його доводи не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 за провину було вчинено та виявлено 14.07.2023, отже на момент розгляду справи судом першої інстанції та прийняття оскаржуваного рішення - 10.10.2023, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не закінчились. Тобто судом першої інстанції на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. При цьому береться до уваги те, що вказане судове рішення суд апеляційної інстанції не скасовувалося.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 не вказується, й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

-5-

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кислого А. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2023 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя