Справа
№ 489/6341/24
Провадження
№3/489/2458/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 р. м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №146580, то 19.08.2024 р. о 23:45 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно гр. ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні лайливими словами, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Був повідомлений вчасно і належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, доходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою наступає в разі вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до - Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтуються лише на письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 про обставини вчинення домашнього насильства, які ОСОБА_1 заперечуються письмовими поясненнями, які ним не підписані. Також згідно протоколу особу правопорушника встановлено зі слів дружини.

Крім цього, в ході судового провадження спростований факт вчинення ОСОБА_1 в ході вказаного конфлікту, будь - яких дій, які б могли бути розцінені судом як домашнє насильство.

Відтак, враховуючи досліджені докази, суд вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а враховуючи, що тільки за наявності такого особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, провадження по справі потрібно закрити.

На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д. Г. Губницький