ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Д.О. Гонтар, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

05.09.2024 до суду надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №114332 від 02.09.2024 ОСОБА_1 21.08.2024 з 09:00 по 13:00 не прибув на реєстрацію до Відділу поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, чим повторно протягом року порушив правила адміністративного нагляду, встановлені Херсонським міським судом Херсонської області 28.05.2024.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КУпАП як порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: нереєстрація в органі Національної поліції, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 10.09.2024, 07.10.2024. 07.11.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Примусовий привід ОСОБА_1 на підставі постанови Херсонського міського суду Херсонської області залишився невиконаним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без виправних зволікань) судового захисту.

В понятті «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, повідки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушення ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

Протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 про що свідчить його підпис, отже, останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього. Проте, зловживаючи своїми правами ОСОБА_1 не вжив належних заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження, заяв та клопотань, в тому числі про зміну місця проживання, до суду не подавав.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Крім того, відсутність правопорушника під час розгляду адміністративних матеріалів за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, оскільки це буде означати безкарність такої поведінки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №114332 від 02.09.2024, який містить відомості, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, з яким ОСОБА_1 погодився;

- копією довідки про звільнення серії ХЕР №00-55 виданої ОСОБА_1 ;

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ;

- копією ухвали Херсонського міського суду Херсонської області №766/7483/24 від 28.05.2024 року;

- копією постанови про встановлення обмежень адміністративно піднаглядному ОСОБА_1 .

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу(ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. п. 3.9, 3.9.1 Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань №1303/203 від 04.11.2003 року при отриманні постанови про встановлення адміністративного нагляду дільничний інспектор міліції оформляє на нього справу адміністративного нагляду за зразком, визначеним додатком 7 цієї Інструкції. Справа адміністративного нагляду фіксується в першій частині журналу реєстрації справ адміністративного нагляду (додаток 8), який зберігається у відділі (відділенні) дільничних інспекторів міліції. Контроль за веденням справи адміністративного нагляду здійснює начальник відділу (відділення) дільничних інспекторів міліції, а в разі його відсутності працівник, який відповідає за організацію роботи дільничних інспекторів міліції з раніше судимими особами.

У свою чергу згідно встановленого бланку додатку 8, яким затверджено Журнал реєстрації справ адміністративного нагляду та піднаглядних, останній повинен містить відомості щодо дати чергової явки до райвідділу.

Отже, особа уповноважена на складання протоколу, інкримінуючи піднаглядній особі порушення у виді неявки на реєстрацію до органу національної поліції повинен довести та встановити, в які саме дні піднаглядний зобов`язаний до відповідної явки.

У свою чергу до матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не долучено жодних доказів, які б свідчили про те, що останній був зобов`язаний явкою до органу поліції саме 21.08.2024.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином суд позбавлений можливості переконатись у достовірності фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, які жодним чином не узгоджуються з долученими до нього доказами.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 187 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 187, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 187 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Д.О. Гонтар