Провадження №3/932/6020/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 554280 від 13.12.2023 року, 13.12.2023 року о 05 год. 58 хв. в м. Дніпро, Шевченківський район, проспект Б. Хмельницького, буд. 167, ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Skoda Superb» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. ОСОБА_1 погодилася пройти медичне освідування на місці за допомогою газоаналізатор Drager 7510 на стан сп`яніння. Результат позитивний, склав 1,46 ‰ (проміле), чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте її захисник адвокат Вдовіченко В.В. у судовому засіданні зазначив про недопустимість доказів та просив закриття провадження у справі, обґрунтовуючи це тим, що в ході ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено грубе порушення права ОСОБА_1 на захист, а матеріали справи посилаються на докази, отримані з порушенням вимог КУпАП, не підтверджують факт події адміністративного правопорушення та місять відомості, що не відповідають фактичним обставинам справи. Також, зазначив, що у відповідності до п.6 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Однак, вграфі протоколу «свідки правопорушення» зазначено проведення відеофіксації виявленого правопорушення з використання нагрудних відеореєстраторів №471862 та №470149. Будь-які записи, в тому числі щодо відмови надати пояснення вказаною особою відсутні. Акт огляду на стан сп`яніння з використання власних технічних засобів долучений до адміністративного матеріалу у справі як доказ, не містить обов`язкові реквізити документу місця та часу проведення медичного огляду та місця й часу складення самого акту огляду, що унеможливлює ідентифікувати за яких обставин та в який час його було складено, та підтверджувати відомості про обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі. Будь-якими доказами у справі не підтверджено обставини керування нею транспортним засобом, як доказу події адміністративної правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як це визначено ч.1 ст.130 КУпАП та п.2.9 «а» ПДР.

Окрім цього, зазначив, що не погодившись з результатами освідування на місці за допомогою газоаналізатор Drager 7510, ОСОБА_1 самостійно звернулась до медичного закладу, де пройшла у встановленому законодавством порядку медичне обстеження на стан сп`яніння та надав суду Висновок КП «ДБКЛПД» ДОР від 16.12.2023 року № 332, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , вважає, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються особи за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 554280 від 13.12.2023 року за ч. 1 ст. 130 не може бути належним доказом, в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за №9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 з кваліфікацією її дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять провину вказаної особи у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, натомість суду надано Висновок КП «ДБКЛПД» ДОР від 16.12.2023 року № 332, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження по справі підлягає закриттю.

В зв`язку з вищенаведеним, оскільки встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід провадженням закрити.

Керуючись ст. 9; п. 1 ст. 247; ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Овчиннікова