Справа № 950/2781/24
Номер провадження 3/950/1427/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , водія МТЦК;

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 19 год. 30 хв. 24.08.2024 року, перебуваючи в домогосподарстві по АДРЕСА_2 , частина якого належить йому на праві власності, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погрозах, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

В судовому засіданні притягнутий не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення з тих підстав, що 24 серпня 2024 року під час сварки, яка виникла між ним та його дружиною з одного боку та його матір`ю, братом ОСОБА_3 та дружиною останнього з іншої сторони, не висловлювався на адресу матері нецензурною лайкою та не вчиняв відносно неї домашнього насильства, а причиною сварки є дії його родичів, які обмежують його права власності на домогосподарство по АДРЕСА_2 , яке кілька років тому було подароване покійним батьком йому та брату ОСОБА_3 .

Адвокат притягнутого в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та письмове пояснення, в якому зазначила, що 24.08.2024 року між ОСОБА_1 та його дружиною з однієї сторони та потерпілою і ОСОБА_4 з другої сторони виникла суперечка з побутових питань, яка в переросла в побутовий конфлікт зі штовханиною, шарпанням один одного та обопільної словесної перепалки за участі всіх учасників, що підтверджується поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які наявні в матеріалах справи.

Проте, ОСОБА_1 відносно власної матері жодних дій, які підпадають під ознаки психологічного насильства не вчиняв, жодним чином її не ображав та не погрожував, що на думку адвоката свідчить про відсутність усіх ознак складу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 190588 від 24.08.2024 року не зазначені дані про наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні, що є обов`язковою складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як не кожне психологічне насильство може завдати або завдає шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за психологічне насильство, яке здійснюється навмисно, з метою заподіяти шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 навмисно вчинив дії, які були спрямовані на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Також адвокат звернула увагу на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 190588 від 24.08.2024 року відсутні відомості про свідків вчинення правопорушення та їхні підписи і підпис потерпілої особи, що на думку адвоката - свідчить про неналежність та недопустимість пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як доказів, які підтверджують факт вчинення вище зазначеного адміністративного правопорушення.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 190588 від 24.08.2024 року за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Тому адвокат вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не містять достатніх доказів вини останнього, що в свою чергу виключає наявність складу адміністративного правопорушення по даній статті.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що є матір`ю притягнутого, який є співвласником домогосподарства по АДРЕСА_2 , приїхав 24.08.2024 року разом з дружиною попрацювати на своїй частині присадибної ділянки і у вечірній час, повернувшись з городу на подвір`я, в присутності інших членів родини став обговорювати з дружиною кому саме належить майно, яке входить до складу зазначеної садиби.

Його вислови викликали заперечення у іншого співвласника - ОСОБА_4 , між ними почалась сварка і фізична сутичка, потерпіла стала їх розмиряти, її стала смикати за волосся та лаяти нецензурною лайкою дружина притягнутого, а останню стала відтягувати дружина ОСОБА_4 .

Під час сварки вона послала онуків за сусідами, щоб розтягли синів, а коли сусіди посходились притягнутий став виганяти їх з двору та викликав поліцію, після чого до поліції звернулась і дружина ОСОБА_4 .

Діями притягнутого їй були спричинені моральні переживання і душевні страждання, у неї підвищився кров`яний тиск, вона була вимушена приймати відповідні ліки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала суду, що є дружиною притягнутого, 24.08.2024 року разом з ним приїхала обробляти город в домогосподарстві по

АДРЕСА_2 , а після закінчення роботи на городі, з ними стали сваритись брат її чоловіка, його дружина та мати. Притягнутий відігнав від неї невістку, матір не зачіпав, та покликав на місце події сусідів і викликав поліцію, після чого сварка і бійка припинились.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що є сусідкою потерпілої, ввечері 24.08.2024 року перебувала в магазині і дізналась від покупців, що в домогосподарстві по АДРЕСА_2 відбувається бійка між власниками, а коли приїхала на місце події побачила, що на подвір`ї разом з потерпілою, її сином ОСОБА_3 та його дружиною знаходяться сторонні люди, а притягнутий з дружиною сидять в своєму автомобілі, припаркованому на присадибній ділянці.

Невдовзі після неї на місце події приїхали співробітники поліції, притягнутий при спілкуванні з ними вів себе неадекватно, пританцьовував, мотивував свою участь в бійці тим, що потерпіла ганьбила його дружину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала суду, що є односільчанкою потерпілої, близько 20 години 24.08.2024 року дізналась від сусідів, що в домогосподарстві по АДРЕСА_2 відбувається бійка, прийшла на місце події побачила, що на подвір`ї лежать пасма жіночого волосся, притягнутий і його брат рознервовані, їх одежа в пилі.

Потерпіла була перелякана, мала пригнічений вигляд.

Під час присутності свідка притягнутий поводив себе агресивно, виганяв сусідів з подвір`я, пританцьовував перед ними та працівниками поліції.

Також свідок показала суду, що сварки в зазначеній родині відбувалися неодноразово, протягом останніх кількох років, з приводу розподілу домогосподарства, саме під час його відвідування притягнутим.

З протоколу серії ВАД № 190588 від 24.08.2024 року (а.с. 2), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 о 19 год. 30 хв. 24.08.2024 року, перебуваючи в домогосподарстві по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погрозах, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

До протоколу внесено прізвище та адресу потерпілої особи - ОСОБА_2 , прізвища та адреси понятих - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

З протоколу (а.с. 4), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що о 20 год. 50 хв. 24.08.2024 року ОСОБА_2 подала поліції заяву про вчинення відносно неї притягнутим домашнього насильства психологічного характеру, який їй погрожував та виражався нецензурною лайкою.

З пояснень (а.с. 5-10), досліджених в судовому засіданні вбачається, що працівниками поліції 24.08.2024 року було відібрано пояснення від громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , з яких вбачається, що між притягнутим та його дружиною з одного боку та його матір`ю, братом ОСОБА_3 та дружиною останнього з іншого боку кілька років існує конфлікт з причин використання спільного домогосподарства і 24.08.2024 року, відвідавши зазначене домогосподарство, діючи із зазначених причин притягнутий зробив зауваження з приводу розташування квітів в одній з кімнат житлового будинку, що викликало негативну реакцію іншого співвласника, яка привела до сварки та бійки між ними, в яких взяли участь інші члени родини і підчас яких ОСОБА_1 вчинив відносно своєї матері психологічне насильство: висловлював словесні погрози, нецензурні вислови та погрози ножем.

З протоколу та форми (а.с. 11-13), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 24.08.2024 року ОСОБА_1 подав поліції заяву про вчинення відносно нього та його дружини ОСОБА_4 домашнього насильства - висловлювань нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) - визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вислухавши притягнутого, потерпілу та свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні була підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, оскільки вона стверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , протоколом серії ВАД № 190588 від 24.08.2024 року та іншими матеріалами справи, з яких вбачається, що між притягнутим та його дружиною з одного боку та його матір`ю, братом ОСОБА_3 та дружиною останнього з іншого боку кілька років існує конфлікт з причин використання спільного домогосподарства і 24.08.2024 року, будучи обізнаним про існування цього конфлікту, перебуваючи у спірному домогосподарстві, діючи умисно, з метою обмеження прав інших осіб на житло, передбачених законом, притягнутий вчинив сварку, під час якої висловлював на адресу своєї матері, брата та його дружини словесні погрози, нецензурні вислови і погрози ножем, внаслідок чого ОСОБА_2 пережила душевні страждання, могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Суд бере до уваги доводи ОСОБА_1 в тій частині, що він 24.08.2024 року не висловлював відносно саме потерпілої нецензурних висловів, поскільки вони стверджується свідком ОСОБА_6 та не спростовуються потерпілою ОСОБА_2 . Проте суд враховує, що в судовому засіданні було підтверджено здійснення притягнутим погроз на адресу учасників сварки, до складу яких входила і потерпіла, якій діями притягнутого були спричинені моральні переживання і душевні страждання. Після сварки вона мала пригнічений і переляканий вигляд. Внаслідок дій притягнутого у неї погіршився стан здоров`я і вона була вимушена приймати міри для його покращення.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи притягнутого в тій частині, що причиною його незаконних дій є обмеження саме його права власності на домогосподарство по АДРЕСА_2 іншим співвласником та членами його родини, так як в судовому засіданні було встановлено, що відносини між учасниками справи загострюються саме під час приїздів притягнутого до місця розташування спірного майна, проте не було встановлено, що ним приймалися міри до врегулювання спору шляхом, визначеним чинним законодавством - в порядку передбаченому ЦК України.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи адвоката притягнутого в тій частині, що між ОСОБА_1 та його дружиною з однієї сторони та потерпілою і ОСОБА_4 з другої сторони виникла суперечка з побутових питань, яка в переросла в побутовий конфлікт, під час якого притягнутий відносно власної матері жодних дій, які підпадають під ознаки психологічного насильства не вчиняв, так як в судовому засіданні самим притягнутим не було спростовано ні своєї участі в суперечці і фізичній сутичці з братом та іншими родичами; ні того факту, що вона виникла з мотивів визначення права власності на спірне майно, на які потерпіла має передбачене законом право; що мати в цій сутичці підтримувала ОСОБА_4 ; брала в ній безпосередню участь; чула його вислови і погрози.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи адвоката в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду, а в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 навмисно вчинив дії, які були спрямовані на заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , так як під час розгляду справи і притягнутий, і потерпіла, і свідки стверджували, що з приводу користування спірним домогосподарством конфлікт існує протягом тривалого проміжку часу, між його учасниками сварки відбувалися неодноразово і дійти висновку про те, що 24.08.2024 року притягнутий висловлював погрози та образи ненавмисно, не усвідомлюючи наслідків своїх дій, на думку суду підстави відсутні.

Також суд не може взяти до уваги доводи адвоката в тій частині, що, протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 190588 від 24.08.2024 року має певні недоліки - в ньому не зазначені дані про наслідки адміністративного правопорушення, які могли бути спричиненні діями притягнутого; ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вказані як поняті а їх підписи в протоколі відсутні, що на думку адвоката свідчить про неналежність та недопустимість пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як доказів, які підтверджують факт вчинення вище зазначеного адміністративного правопорушення; так як зазначені недоліки адміністративного протокола, на думку суду, не можуть свідчити про відсутність адміністративного правопорушення, а покази зазначених осіб були заслухані і досліджені в судовому засіданні з участю притягнутого, підтверджують факт вчинення правопорушення і його обставини, викладені в адміністративному протоколі.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КпАП України з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, підлягає стягнення судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. 268 КпАП України;

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України і підвергнути штрафу в прибуток держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. на р/р UA0018554, ГУК Сум. обл./Лебединська МТГ/21081100, , банк отримувача - Казначейство України, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь державного бюджету в розмірі 605 грн. 60 коп., отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Повна постанова складена 8 листопада 2024 року.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду апеляційної скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання - три місяці з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк з нього стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: Володимир СТЕЦЕНКО