Провадження № 3/161/5845/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

І.Опис обставин, установлених під час розгляду справи

29.08.2024, близько 10:25, у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , тобто умисно вчинив дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю, а саме: поводив себе агресивно, кричав, штовхав, словесно ображав, дав ляпаса рукою.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ІІ.Пояснення учасників справи

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказав, що в день та час, зазначені в протоколі, приїхав на роботу своєї колишньої дружини, щоб віддати їй речі їх дочки. В ході спілкування у них виникло непорозуміння з приводу святкування дня народження дочки. Колишня дружина почала на нього кричати, створювати провокацію. Він хотів її обійняти і заспокоїти, оскільки все ще любить і хоче повернути. В цей час у неї випав з рук телефон, який він же їй купив. Після цього він сів в свій автомобіль і поїхав, а колишня дружина пішла в свій офіс на роботу. Фізичне та психологічне насильство відносно неї не вчиняв. На даний час у них тривають численні судові справи з приводу поділу спільного майна.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснила, що в день та час, зазначені в протоколі, її колишній чоловік приїхав до неї на роботу, щоб віддати речі дочки. Вона не хотіла виходити, просила просто залишити речі. Перед тим, як вона вийшла, колишній чоловік зателефонував їй і агресивно говорив, навіть кричав, почав пред`являти претензії, що вона не запросила його на день народження дочки (хоча вона самостійно все оплачувала). Разом з колишнім чоловіком не живуть з 2021 року, на даний час у них тривають численні судові процеси з приводу поділу спільного майна.

Коли вона вийшла з офісу на вулицю, думаючи, що колишній чоловік вже поїхав, він ще був там. Він вдарив її по обличчю (дав ляпаса рукою), штовхав її, не давав пройти, кричав. Коли вона йшла назад в офіс, колишній чоловік знову штовхнув її, внаслідок чого випав телефон і на ньому розбилося захисне скло.

Крім цього випадку, колишній чоловік постійно переслідує її, ображає, погрожує фізичною розправою та знищенням майна. Просила притягнути його до адміністративної відповідальності та суворо покарати.

ІІІ.Застосоване судом законодавство

Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягне адміністративну відповідальність.

ІV.Висновок суду

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №594597 від 12.09.2024;

- заявою ОСОБА_2 від 29.08.2024, в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

- рапортом поліцейського від 29.08.2024;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.08.2024;

- відеозаписом з камер спостереження (флеш-накопичувач).

Вищевказані докази в своїй сукупності підтверджують встановлені судом фактичні обставини правопорушення. Так, пояснення потерпілої об`єктивно підтверджуються даними відеозапису (зокрема час: 6.38 - 6.58).

В цьому аспекті суд зауважує, що специфіка вчинення домашнього насильства полягає саме в тому, що воно вчиняється в обмеженому колі осіб, за даним епізодом - один на один між потерпілою та кривдником. У суду не виникає сумнівів в довірі до потерпілої у цій справі, яка неодноразово наголосила на тому, що кривдник її вдарив та постійно переслідує.

Натомість, аналізуючи пояснення ОСОБА_1 , суд розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення юридичної відповідальності.

При цьому, судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до них, - суду не скеровував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V.Накладення адміністративного стягнення

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн., і за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

VІ.Судові витрати

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ст. ст. 33-35, 40-1, 268, 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу в цей строк постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби і з порушника буде стягуватися подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін