Справа №: 148/912/24
Провадження № 3/148/497/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню особу, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.04.2024 № 429 вбачається, що 01.04.2024 близько 14:30 години, ОСОБА_1 в м. Тульчині по вул. Леонтовича, буд. 51, надавалися послуги по перевезенню пасажирів автомобілем TOYOTA Corolla сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Згідно наданих пояснень доходу не отримував. Готівка складає 50 грн, чим порушив ст.ст. 42,58 Господарського Кодексу України про державну реєстрацію фізичних/юридичних осіб підприємств та громадських формувань від 15.06.2003 № 255-IV, акт фактичної перевірки від 01.04.2024 № 13405/02-32-24-05, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ст. 164 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він 01.04.2024 перебував в автомобілі біля «Торгового дому» в м. Тульчині по вул. М.Леонтовича, у цей час до нього підійшла жінка, яка дуже просила підвезти її до податкової оскільки вона не місцева. Оскільки вона дуже просила він підвіз її та вона дала йому гроші в розмірі 50 грн., але відразу забрала та в подальшому було складено протокол. Додатково пояснив, що ні господарською, ні підприємницькою діяльністю він не займається, як ПП чи ФОП не зареєстрований. Послуг «Таксі» не надає та водієм не підробляє. Випадок 01.04.2024 був поодиноким.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, умисел.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У статті 3 ГКУ зазначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Як вбачається із змісту ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Постанови КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» суб`єктами отримання ліцензій на перевезення пасажирів є суб`єкти господарювання.

Водночас у Господарському Кодексі України визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Ключовим в цьому визначенні можна назвати слово «систематична». Тобто, якщо особа займаєтеся роботою, яка систематично або постійно приносить їй дохід, то така особа підприємець, і повинна офіційно зареєструвати свою діяльність. Згідно з практикою правозастосування до критерію «систематичності» відносять діяльність, яка здійснювалася суб`єктом 3 (три) і більше разів протягом одного календарного року.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив ст.ст. 42 та 58 ГКУ, а саме провадження підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Однак доказів систематичності здійснення ОСОБА_1 діяльності з перевезення пасажирів та отримання за це прибутку до матеріалів справи не додано, а сама особа, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечує факт систематичного надання послуг водія на платній основі.

Також до протоколу, в якості доказу, не додано акт вилучення готівки, який би підтверджував факт здійснення діяльності на платній основі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП, включає: - Об`єкт, яким є суспільні відносини у сфері реєстрації юридичних, фізичних осіб підприємців та ліцензування господарської діяльності;

- Суб`єкт, яким є особи які здійснюють господарську/підприємницьку діяльність;

- Об`єктивну сторону, яка полягає, у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди);

- Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку)- та спеціальний (посадова особа суб`єкта господарювання, громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Тобто, за змістом статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 251 передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено частину 1 статті 164 КУпАП за якою особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення притягується до відповідальності, натомість доказів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, яка підлягає державний реєстрації, у частині систематичності надання послуг водія на платній основі, уповноваженою особою ГУ ДПС не надано.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Звертаю увагу на те, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У зв`язку з чим, дослідивши матеріали справи, вважаю, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 протягом року три і більше разів здійснював діяльність у вигляді надання послуг водія на платній основі, яку можна кваліфікувати, як підприємницьку, тому у діях ОСОБА_1 , щодо одноразового підвезення пасажира 01.04.2024 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності не може ґрунтуватись на припущеннях, доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальною особою за складання матеріалів про адміністративне правопорушення ГУ ДПС, не надано, а тому відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 38, 164 ч.1, 221, 245, 247 п.1, 251-252, 268, 283, 287 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу № 148/912/24 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук