Провадження № 33/801/863/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Повразюка Руслана Валерійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 141 428,10 грн, з конфіскацією товару, а саме напівпричепу бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні - марки WIELTON моделі - 1998 VIN - НОМЕР_1 ». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької митниці витрати, пов`язані зі зберіганням вилученого товару в розмірі 82 204,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду вказано, що ОСОБА_1 , як декларант, вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу (як підстави для переміщення товарів) документів, що містять неправдиві відомості щодо їх маркування та номерів, а саме надано до митного оформлення за електронною митною декларацією (далі - ЕМД) від 06 березня 2024 року № 24UA47U8 реєстраційні документи на товар «Напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні - марки WIELTON моделі - 1998 VIN - НОМЕР_1 » з даним щодо VIN-коду транспортного засобу, який не відповідає VIN-коду нанесеному на вказаний транспортний засіб.

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції дійшов до переконання, що діяння ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за ознаками переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо маркування та номерів товарів.

Не погодившись із такою постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Повразюк Р. В. подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.

На підтвердження доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що митне оформлення товарів, а саме товару «Не для військового призначення. Напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні: Марки - WIELTON Моделі - 1998 VIN - НОМЕР_1 Маса з повним навантаженням - 34000 кг Торгова марка - WIELTON Країна походження - Польща (PL)» здійснювалося не ОСОБА_1 , а керівником ТОВ «Грейтен ЛТД» ОСОБА_2 на підставі договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 30 січня 2023 року № 3001/23, що виключає вину ОСОБА_1 у поданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості про товар.

Матеріали справи не містять доказів умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

У резолютивній частині постанови суду ОСОБА_1 не визнано винним, що виключає притягнення його до відповідальності.

Судом також неправильно було розраховано штрафні санкції у розмірі 141 428,10 грн з вартості напівпричепу бортового для перевезення вантажів, що був у використанні: Марки - WIELTON Моделі - 1998 з VIN - НОМЕР_1 , який не є предметом правопорушення.

Окрім того ОСОБА_1 зазнав значних збитків від збройної агресії російської федерації, що підтверджується актом від 31 травня 2024 року № 1639 та витягу з державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації від 17 червня 2024 року, а тому накладене адміністративне стягнення є занадто суворим.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Повразюк Руслан Валерійович апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

Представник Вінницької митниці в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши учасників справи, переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність, зокрема, за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх маркування та номерів.

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «напівпричіп бортовий для перевезення вантажів» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Із матеріалів справи встановлено, що 06 березня 2024 року до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Вінниця» керівником ТОВ «Грейтен ЛТД» ОСОБА_2 на підставі договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 30 січня 2023 року № 3001/23 укладеного з ФОП ОСОБА_1 було подано ЕМД типу ЕК 10 АА № 24UA47U8, за якою, зокрема, декларувався товар за товарною позицією № 2 «Не для військового призначення. Напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні: Марки - WIELTON Моделі - 1998 VIN - НОМЕР_1 Маса з повним навантаженням - 34000 кг Торгова марка - WIELTON Країна походження - Польща (PL)».

Відправником (експортером) товару по зазначеній ЕМД є ФОП ОСОБА_1 (а. с. 6-8).

До митного оформлення декларантом надано, зокрема Інвойс від 05 березня 2024 року № 05/03/2024, CMR від 05 березня 2024 року б/н, договір купівлі-продажу від 23 березня 2021, облікову картку від 23 березня 2021 року № 290880273, на товар: «Напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні: Марки - WIELTON Моделі - 1998 VIN - НОМЕР_1 Маса з повним навантаженням - 34000 кг Торгова марка - WIELTON Країна походження - Польща (PL)».

До митного оформлення на зазначений причіп також надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 09 листопада 2005 року.

За результатами проведеного митного огляду товарів задекларованих за ЕМД № 24UA47U8 встановлено, що по товарній позиції № 2 заявлено товар: «Не для військового призначення. Напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні: Марки - WIELTON Моделі - 1998 VIN - НОМЕР_1 Маса з повним навантаженням - 34000 кг Торгова марка - WIELTON Країна походження - Польща (PL)», також встановлено невідповідність ідентифікаційного номеру шасі (VIN), а саме «напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні: марки - WIELTON - 1998 р.в., VIN (шасі) - НОМЕР_3 ».

20 березня 2024 Вінницькою митницею отримано відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, згідно з якою напівпричіп «WIELTON» 1998 року випуску з VIN - НОМЕР_3 перебуває на реєстрації в уповноважених органах МВС України. Напівпричіп з VIN - НОМЕР_1 був знятий із реєстрації при вивезенні за кордон 23 березня 2021 року (а. с. 19).

Керівником ТОВ «Грейтен ЛТД» ОСОБА_2 надано письмові пояснення, згідно з якими усі товаросупровідні документи для декларування надано їй експортером, а саме ФОП ОСОБА_1 згідно з договором про надання послуг митного брокера від 30.01.2023 № 3001/23 (а. с. 21).

Відповідно до частини першої статті 82 МК експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення.

Згідно з частиною першою статті 83 МК митний режим експорту може бути застосований до товарів, що призначені для вивезення за межі митної території України, та до товарів, що вже вивезені за межі цієї території та перебувають під митним контролем, за винятком товарів, заборонених до поміщення у цей митний режим відповідно до законодавства.

Зі змісту частини другої статті 83 МК випливає, що для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів у митному режимі експорту, документи на такі товари; 2) сплатити митні платежі, якими відповідно до закону обкладаються товари під час вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту; 3) виконати вимоги щодо застосування передбачених законом заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; 4) у випадках, встановлених законодавством, подати митному органу дозвіл на проведення зовнішньоекономічної операції з вивезення товарів у третю країну (реекспорт).

Процедура декларування регламентована главою 40 МК.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з частиною восьмою статті 257 МК митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Зі змісту частини першої статті 258 МК випливає, що під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим. Оформлення митним органом митної декларації, заповненої у звичайному порядку, є випуском товарів у заявлений митний режим.

Частиною першою статті 265 МК визначено, що декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Згідно з частиною першою статті 266 МК декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

При цьому частиною другою статті 266 МК визначено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару - Напівпричіп бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні - марки WIELTON моделі - 1998 VIN - НОМЕР_3 , через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо їх маркування та номерів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи. Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суб`єктом адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України є керівник ТОВ «Грейтен ЛТД» ОСОБА_2 , яка безпосередньо здійснювала митне оформлення товарів, оскільки декларантом у відповідних документах зазначений саме ОСОБА_1 , який здійснював переміщення товарів за кордон для подальшої реалізації відповідно до контракту № 11 від 28 серпня 2023 року (а. с. 11-12).

До того ж відповідно до умов укладеного між скаржником та ТОВ «Грейтен ЛТД» договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 30 січня 2023 року № 3001/23, документи для митного оформлення надаються замовником, відповідальність за достовірність зазначених у них даних, невідповідність товарів (їх найменувань, маркування, кількісних та якісних характеристик), зазначених у товаросупровідних документах, що фактично переміщуються через митний кордон, несе саме замовник.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що передбачене ч. 1 ст. 483 ЦПК України адміністративне правопорушення є правопорушенням із формальним складом.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що 08 березня 2024 року керівником ТОВ «Грейтен ЛТД» ОСОБА_2 подавалася заява відповідно до ст. 269 МК України про дозвіл на відкликання митної декларації (а. с. 122), однак згідно із п. 34 Постанови КМ України від 21 травня 2012 р. № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено) не дозволяється. До того ж відповідно до вказаної постанови надання дозволу на внесення змін або відкликання декларації відноситься до дискреційних повноважень митного органу.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що судом першої інстанції у резолютивній частині було помилково зазначено про конфіскацію напівпричепу з VIN -НОМЕР_1. Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України конфіскації підлягають товари - безпосередні предмети порушення митних правил, а оскільки фактично через кордон України переміщувався напівпричіп з VIN -НОМЕР_3, постанову суду першої інстанції у цій частині слід змінити.

Окрім того апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що накладене адміністративне стягнення є занадто суворим.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 483 МК України дії, передбачені цією нормою, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з їх конфіскацією.

Згідно статтей 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 34 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Апеляційний суд вважає, що визначаючи ОСОБА_1 розмір штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, судом першої інстанції не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь вини, ставлення до вчиненого.

Зі змісту постанови місцевого суду вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви накладення саме такого розміру штрафу (100 % вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил) з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання (стягнення).

При визначенні розміру штрафу, судом першої інстанції не було враховано відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також відсутні відомості, які характеризують ОСОБА_1 з негативної сторони, та про те, що він раніше грубо чи систематично порушував порядок проходження митного контролю.

Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 зазнав значних збитків від збройної агресії російської федерації, що підтверджується актом від 31 травня 2024 року № 1639 та витягу з державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації від 17 червня 2024 року.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції визначив ОСОБА_1 розмір штрафу - 100 % вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 141 428,10 грн, який у даному випадку є занадто суворим та не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Враховуючи встановлені апеляційним судом та наведені вище обставини, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного стягнення у виді штрафу, пом`якшивши його розмір до 50 (п`ятдесяти) відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 70 714,05 грн.

Саме таке адміністративне стягнення, на переконання апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчиненням ним нових адміністративних правопорушень, а відтак являється справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 294 КУпАП, ст. 483 МК України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Повразюка Руслана Валерійовича задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 70 714,05 грн (сімдесят тисяч сімсот чотирнадцять грн 05 коп.), з конфіскацією товару, а саме напівпричепу бортовий для перевезення вантажів, що був у використанні - марки WIELTON моделі - 1998 VIN - НОМЕР_3 .

У решті постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук