ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1322/24 Справа № 202/4676/24 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Єпіка С.О., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 22.03.2024 року о 21 год.58 хв. ОСОБА_1 в м. Дніпро на вул. Калиновій , 82 д керував транспортним засобом KIA SORENTO реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі відмовився, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так як він не перебував у стані сп`яніння, а під час руху стало зле, і ОСОБА_1 був змушений зупинитися. На час приїзду працівників поліції ОСОБА_1 через свій стан не зміг пояснити, що йому стало зле. В той же час в матеріалах справи відсутній відеозапис факту керування автомобілем. Разом з цим, відсутні докази за допомогою якого технічного засобу повинен був проводитися огляд. Також відсутній акт огляду, який би підтверджував факт проходження процедури та направлення не складалося. В закладі охорони здоров`я огляд не пропонувався. Окрім цього, протокол сам по собі не є належним доказом доведення вини.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано встановлення працівниками поліції ознак сп`яніння у ОСОБА_1 в подальшому останньому запропонували пройти огляд, на що водій відмовився; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що водій автомобіля KIA SORENTO реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія в якому встановленні ознаки алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про погане самопочуття ОСОБА_1 апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки перебування останнього з ознаками сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом та направленням.

Факт керування підтверджується свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що водій KIA SORENTO реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив ПДР України, свідок ОСОБА_3 наздогнав вказаний автомобіль, на своєму транспортному засобі та забрав ключі від автомобіля, так як водій перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність в матеріалах справи даних технічний засіб за допомогою якого повинен був проводитися огляд, тобто свідоцтва про повірку приладу Драгер та сертифікат відповідності не є підставою для скасування постанови суду, оскільки такі документи видаються на вимогу водія на місці подій, та закон не містить обов`язку долучення таких документів до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень процедури проходження огляду апеляційним судом не встановлено, оскільки ОСОБА_1 працівники поліції після встановлення ознак запропонували пройти огляд, як на місці поліції так і в закладі охорони здоров`я на що водій відмовився. В матеріалах справи наявне направлення водія транспортного засобу для встановлення стану сп`яніння в заклад охорони здоров`я, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Стосовно доводів захисника наданих під час апеляційного перегляду, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , тому всі подальші дії працівників поліції були незаконні, то такі пояснення апеляційний суд вважає безпідставними, так як ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність, в даному випадку, за керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зафіксовані на відеозаписі, тому сумнівів у їх упередженості в апеляційного суду не виникає. Дотримання процедури проходження огляду підтверджується відеозаписом.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький