П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Примаченко В.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Уренгой Тюменської області, громадянина України, непрацюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні відомості про притягнення до адміністративної відповідальності, РНОКПП НОМЕР_1 ,

на підставі ч. 3 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

21.08.2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

13.08.2024 року щодо ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі складено протокол серії ААД № 891558 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 13 серпня 2024 року о 10 год. 20 хв. на автодорозі М-05 Київ Одеса, 78 км, напрямок м. Київ, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою № 59190814 Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.05.2024 (м. Київ), порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення визнав в тому, що керував транспортним засобом, але стверджує, що про обмеження у праві керування транспортними засобами йому не було відомо. Про таке обмеження дізнався 13.08.2024 під час зупинки працівниками поліції. Щодо ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 зазначає, що йому було відомо про наявність виконавчого провадження по стягненню з нього аліментів на утримання дитини. З колишньою дружиною була домовленість про те, що вона відкличе виконавчий лист та ОСОБА_1 буде сплачувати аліменти шляхом переказу на банківську картку колишньої дружини. Таким чином останнім часом він і сплачував аліменти. В червні чи липні 2024 року ОСОБА_1 звертався до державного виконавця та йому повідомили про наявність заборгованості по сплаті аліментів та про блокування банківських карток. Але про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами державний виконавець не повідомляла ОСОБА_1 .

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 891558 від 13.08.2024 р., постанову ВП № 59190814 головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. від 22.05.2024 р.; рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП В. Пельменьова від 13.08.2024 р., відеозапис з нагрудної камери № 477931 до протоколу серії ААД № 891558 від 13.08.2024, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 , суддя бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з наявною у матеріалах справи про адміністративне правопорушення копією постанови ВП № 59190814 головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Т.І. від 22.05.2024 р. щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 711/10145/18, виданим 28.03.2019.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови, що ставить під сумнів те, що він був обізнаний про наявність встановленого щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами та вчинення ним адміністративного правопорушення умисно.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери № 477931 до протоколу ААД № 891558 від 13.08.2024 вбачається, що

13.08.2024 працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Після перевірки документів працівник поліції повідомив, що ОСОБА_1 не може керувати транспортним засобом, оскільки тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами згідно з постановою виконавчої служби за несплату аліментів. ОСОБА_1 повідомив, що він в липні 2024 року звертався до виконавчої служби, але за йому за таке обмеження не повідомляли. Щодо водія було складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, матеріали справи та відеозапис не спростовують пояснення ОСОБА_1 , натомість підтверджують ту обставину, що ОСОБА_1 не був обізнаний про обмеження, встановлені постановою державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

З огляду на усі вищевказані обставини, виходячи з положень ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, юридична відповідальність має індивідуальний характер, керуючись верховенством права та презумпцією невинуватості, закріпленої в положеннях ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в матеріалах відсутні докази складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому справа щодо нього підлягає закриттю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяВіктор ПРИМАЧЕНКО