ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/438/24 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Гаврищука В.В

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Гаврищука В.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_2 03 вересня 2023 року о 20.43 год. на автомобільній дорозі М-19 339 км. Тернопільський район керував автомобілем марки "Mitsubishi Pajero", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора "Alcotest Drager 6810" №ARBL-0894 (повірка дійсна до 06.07.2024 р.), що показав результат 2,02 проміле, з яким ОСОБА_1 Був не згідний, однак їхати в найближчий медичний заклад категорично відмовився. Таким чином ОСОБА_1 Порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Гаврищук В.В., вважає, що оскаржувана постанова місцевого суду винесена передчасно та є необґрунтованою.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України - п.2.5 та 2.9 а, тобто ОСОБА_1 одночасно інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмова останнього від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Також зазначає, що вище вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 тричі запрошувався до УПП в Тернопільській області, однак жодних поштових документів не отримував з поважних причин, оскільки перебуває на військовій службі для відсічі збройної агресії.

Зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол повинен бути складений протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, що притягується до адміністративної відповідальності, однак оновлений протокол був складений із порушенням вказаного терміну, не у двох примірниках та не вручений ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що ОСОБА_1 бере активну участь у захисті Батьківщини з вересня 2022 року на посаді водія-механіка, і посвідчення водія йому необхідне для продовження служби, а тому просить не позбавляти права керування транспортними засобами, а застосувати стягнення у вигляді штрафу.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення №607/17114/23 відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по цій справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Гаврищука В.В., який підтримав подану апеляційну і, з наведених уній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі або, якщо суд дійде до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, обмежитесь адміністративним стягненням у вид штрафу та не позбавляти його права керування транспортними засобами; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502161 від 03 вересня 2023 року, 03 вересня 2023 року о 20.43 год. на автомобільній дорозі М-19 339 км. Тернопільський район керував автомобілем марки "Mitsubishi Pajero", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора "Alcotest Drager 6810" №ARBL-0894 (повірка дійсна до 06.07.2024 р.), що показав результат 2,02 проміле, з яким ОСОБА_1 був не згідний, однак їхати в найближчий медичний заклад категорично відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, від підпису відмовився.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Доводи апелянта про посилання у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502161 від 03.09.2023 р. на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України не змінює обставин вчиненого правопорушення і не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Разом з тим доводи сторони захисту, що відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол повинен бути складений протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак оновлений протокол був складений із порушенням вказаного терміну, не у двох примірниках та не вручений ОСОБА_1 , є недоречними, оскільки у даному випадку під час дооформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення новий протокол не складався, а тому норма закону порушена не була.

Твердження апелянта, про те, що ОСОБА_1 тричі запрошувався до УПП в Тернопільській області, однак жодних поштових документів не отримував з поважних причин, оскільки перебуває на військовій службі апеляційний суд вважає непереконливими. Як вбачається із матеріалів справи, з метою належного дооформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 тричі направлялись запрошення до УПП в Тернопільській області, при цьому зазначені повідомлення надсилались як за місцем проживання ОСОБА_1 , так і за місцем його служби.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого суду у тій частині, що Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 , проте всі вони були проігноровані.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції та відеореєстратором із службового автомобіля встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mitsubishi Pagero, державний номер НОМЕР_1 , який на дорозі із двостороннім рухом, яка має дві смуги з технічним розривом для руху в даному напрямку виїхав на смугу призначену для зустрічного руху, а також під час перевірки документів не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.11.4 , п. 21 ПДР України.

В матеріалах справи міститься копія постанови серії БАБ №721408 від 03 вересня 2023 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126, ч.2 ст. 36 КУпАП.

В подальшому працівник поліції повідомив водієві наявні у нього ознаки сп`яніння та, у відповідності до п.2.5 ПДР України, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій транспортного засобу ОСОБА_1 погодився.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського засвідчено, що за результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810" виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 2,02 проміле, з чим останній був не згідний, однак відмовився проходити такий огляд в медичному закладі.

Зважаючи на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.

Щодо доводів сторони захисту про незастосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зазначаю наступне.

Згідно зі статтею 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За приписами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Суддя місцевого суду за результатами розгляду цієї справи, застосовував до правопорушника стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Апеляційний суд зауважує, що законодавець у санкції вказаної правової норми не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, як і не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

Жодних доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для закриття провадження у даній справі, що слідує з поданої апеляційної скарги, відсутні.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Гаврищука В.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя