ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2420/24 Справа № 243/3884/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І.О. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Прокопцева С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 06.05.2024 о 21 год. 05 хв. в м. Слов`янськ вул. Миру та вул. Шевченко біля буд. 140 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі відмовився повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Прокопцев С.В. просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає про безпідставність зупинки транспортного засобу та про відсутність факту встановлення судом обставин, визначених законом, які б давали поліцейським право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Вказує на відсутність у матеріалах справи належним чином завіреної копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зауважує, що постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП на момент розгляду справи не доводила вину ОСОБА_1 , оскільки оскаржена в порядку адміністративного судочинства. Звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним та допустимим доказом у справі на підставі ст. 251 КУпАП, оскільки є неповним та не містить факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника,вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 509274 від 06.05.2024 р., відповідно до якого 06.05.2024 о 21 год. 05 хв. в м. Слов`янськ вул. Миру та вул. Шевченко біля буд. 140 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі відмовився повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Від керування усунено передачею тверезому водію.

Витягом з системи адмінпрактики, відповідно до якої Маньківським районним судом Черкаської області 19 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Рапортом інспектора взводу № 2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Сорокіна І. від 06.05.2024 з якого вбачається, що 06.05.2024 о 21 год. 05 хв. у м. Слов`янськ по вул. Шевченко 140 у комендантську годину згідно п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» було зупинено Nissan X-Trail з н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився. Водій мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та характерний запах алкоголю з порожнини рота.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 673292 від 06.05.2024 о 21 год. 05 хв., відповідно до якої 06.05.2024 р водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано підтвердження ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, факт підтвердження вживання алкоголю пива та факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року особою, яка піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про неповноту відеозапису, на увагу не заслуговують, оскільки при розгляді справи перевага надається змісту доказу та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, під час спілкування з поліцейськими неодноразово підтвердив факт керування транспортним засобом, відмовився надавати документи поки не приїдуть його співслужбовці та відмовився від проходження огляду, оскільки вживав пиво.

Повторність правопорушення підтверджується довідкою адмінпрактики, яка містить достатню інформацію щодо вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення, тож працівниками поліції дотримано вимоги п. 5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять передбачених законом підстав для зупинки транспортного засобу апеляційний суд не приймає, оскільки відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений під час дії комендантської години, запровадженої у Донецькій області з 21 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., під час якої діють відповідні обмеження, зокрема забороняється рух транспортних засобів.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя