Справа № 354/2024/24
Провадження № 3/354/1607/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківський області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

22.09.2024 біля 13 год 00 хв у с. Микуличин на уч. Горби, ОСОБА_1 неподалік Микуличинського ліцею ОСОБА_1 ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг свою тещу ОСОБА_2 , тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173 -2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час судового засідання згідно вимог закону, в тому числі розміщенням судової повістки на сайті судової влади України, не з`явився. На час розгляду справи причини неявки суду не повідомив, своїм правом на подачу суду письмових пояснень, заперечень не скористався. Крім того, дата судового засідання відображалась на веб-сайті Яремчанського міського суду Івано-Франківської області у рубриці: «Список справ, призначених до розгляду».

За таких обставин, у зв`язку із відсутністю підтверджуючих доказів про поважність неявки до суду, а також зважаючи на обмеженість строків розгляду справ про адміністративні правопорушення та враховуючи положення статті 268 КУпАП, які не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши їх у своїй сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно частини першої статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, зокрема даними, які містить протокол про адмінправопорушення серії ВАД №207721 від 27.09.2024, зі змісту якого вбачається вчинення насильства психологічного характеру (а.с.1), рапорт помічника чергового Відділення поліції №1 НРВП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.09.2024 (а.с. 2), протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.09.2024 (а.с.3-4), пояснення від 23.09.2024 ОСОБА_2 (а.с.5).

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив насильство психологічного характеру, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд на підставі статтей 23, 33 КУпАП при призначенні покарання враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника.

Обставин, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, Судом не встановлено.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід накласти у межах санкції частини першою статті 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у статті 5 вказаного Закону.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не подано, а відтак, з останнього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись частиною першою статті 173-2 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят ) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: М. В. Остап`юк