справа №375/1057/24 головуючий у суді І інстанції Антипенко В.П.
провадження №33/824/4492/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Богдана Сергійовича на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Заліський Богдан Сергійович 16 серпня 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року, а провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що з формулювання фабули адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлюється, що останній не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ, що є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не ч. 2 даної статті, що виключає відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також, в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Долучений до протоколу відеозапис не фіксує факту керування транспортним засобом саме особою, якій інкримінується правопорушення, має невідповідності у часі зі складеним процесуальним документом, а тому є недопустимим доказом.

Звертає увагу, що в матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР 1 №101542 та протокол з такими ж серією та номером, який за формою не відповідає Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Таким чином, матеріали справи не містять жодного беззаперечного доказу на підтвердження вчинення апелянтом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2024 року для розгляду даної справи було визначено суддю Березовенко Р.В.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Заліський Богдан Сергійович вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд не дотримався вказаних положень закону.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №101542 від 03 липня 2024 року «03 липня 2024 року о 00.10 год. по вулиці Центральній смт Рокитне Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_1 , який протягом останнього року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, керував автомобілем RENAULT KANGOO номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху (п. 2.1.а ПДР України).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, місцевий суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Проте повністю з такими висновками судді першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини 5 статті 126 КУпАП, є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б визначала, що слід розуміти під поняттям «повторне вчинення адміністративного правопорушення».

В той же час зі змісту ст. 35 КУпАП слідує, що під повторним вчиненням адміністративного правопорушення слід розуміти повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, згідно п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року, визначено, що «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).

З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, особу вже має бути піддано адміністративному стягнення за вчинення однорідного правопорушення, у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

В протоколі серії ЕПР 1 №101542 від 03 липня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 правопорушення вчинено повторно протягом року від 23 листопада 2023 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, серія БАД 847233.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Форма протоколу про адміністративне правопорушення затверджена наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року та є Додатком №1 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В той же час, батальйон №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції направив до Рокитнянського районного суду Київської області матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №101542 від 03 липня 2024 року невстановленої форми та без долучення документу на підставі якого ОСОБА_1 23 листопада 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Місцевий суд належної правової оцінки таким обставинам не надав та здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, які складають протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд позбавлений можливості об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Встановлені недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції для виконання вимог ст. 256 КУпАП та належного оформлення, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті.

При цьому постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Богдана Сергійовича частковому задоволенню.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з положеннями п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Заліського Богдана Сергійовича на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року - задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 13 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101542 від 03 липня 2024 року), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років - скасувати та прийняти нову постанову.

Матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №101542 від 03 липня 2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 направити для додаткової перевірки до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2024 року.

Суддя: Р.В. Березовенко