П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_2., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Львові ОСОБА_4, погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5, в рамках кримінального провадження №0000626 від 24.10.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 року засобом поштового зв`язку старший слідчий в ОВС Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Львові, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке зареєстровано канцелярією суду 07.11.2024 року, у кримінальному провадженні за №0000626 від 24.10.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події, який проводився 25.10.2024 року в період з 00:15 по 00:55 год, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone12», синього кольору; мобільний телефон «Samsung», сірого кольору; грошові кошти в сумі 7000,00 Євро - 51 купюра номіналом по 100 Євро, 3 купюри номіналом 200 Євро, 26 купюр номіналом 50 Євро; 3400 доларів США - 34 купюри номіналом по 100 доларів США; 4940,00 грн.; грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США, скріплені 2 резинками - 30 купюр номіналом по 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 50 доларів США, автомобіль «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 .

Прокурор в судовому засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Володілець майна, який являється підозрюваний ОСОБА_1 , та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого в м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000626 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2024 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.10.2024 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що: «24.10.2024 старший лейтенант поліції, перебуваючи на посаді інспектора ГУНП у Львівській області ОСОБА_1., шляхом використання свого службового посвідчення, на власному автомобілі під час перетину блокпостів Львівської та Закарпатської області здійснив перевезення чоловіків призовного віку до прикордонної зони у зоні діяльності ВПС «Дяково», де останніх було виявлено та затримано військовослужбовцями ДПСУ. Також, працівник поліції ОСОБА_1 надавав чоловікам маршрути місць можливих перетинів кордону поза пунктом пропуску та надавав інформацію як себе поводити під час безпосереднього перетину кордону».

Старшим слідчим в ОВС Шостого СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Львові ОСОБА_4, 25.10.2024 в період часу з 00 год. 15 хв. по 00 год.55 хв., проведено огляд автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено речові докази, а саме: мобільні телефони, що поміщені до спецпакету ДБР №S1001164; грошові кошти в сумі 7000,00 Євро - 51 купюра номіналом по 100 Євро, 3 купюри номіналом 200 Євро, 26 купюр номіналом 50 Євро; 3400 доларів США - 34 купюри номіналом по 100 доларів США; 4940,00 грн що поміщені до спецпакету ДБР №S2016227; грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США, скріплені 2 резинками - 30 купюр номіналом по 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 50 доларів США, що поміщені до спецпакету ДБР №S2016235, автомобіль «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 .

25.10.2024 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 25.10.2024/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone12», синього кольору; мобільний телефон «Samsung», сірого кольору; грошові кошти в сумі 7000,00 Євро - 51 купюра номіналом по 100 Євро, 3 купюри номіналом 200 Євро, 26 купюр номіналом 50 Євро; 3400 доларів США - 34 купюри номіналом по 100 доларів США; 4940,00 грн.; грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США, скріплені 2 резинками - 30 купюр номіналом по 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 50 доларів США, автомобіль «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»). Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 , що проводився 25.10.2024 року в період з 00:15 год. по 00:55 год., із забороною відчуження, користування та розпорядження.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 , що мав місце 25.10.2024 року в період з 00:15 год. по 00:55 год., а саме на:

-мобільний телефон марки «iPhone12», синього кольору;

-мобільний телефон «Samsung», сірого кольору;

-грошові кошти в сумі 7000,00 Євро - 51 купюра номіналом по 100 Євро, 3 купюри номіналом 200 Євро, 26 купюр номіналом 50 Євро;

-3400 доларів США - 34 купюри номіналом по 100 доларів США;

-4940,00 грн.;

-грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США, скріплені 2 резинками - 30 купюр номіналом по 100 доларів США, 100 купюр номіналом по 50 доларів США;

-автомобіль «Skoda Octavia» р.н. НОМЕР_1 .

Заборонити на час досудового розслідування розпоряджатись, користуватись та відчужувати вказаним майном будь-яким особам.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_2