Справа № 289/1918/24
Номер провадження 3/289/1109/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши матеріали, які надішли з Відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої РА -2014 м. Радомишль,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2024 року серії ААД № 662175, 09 вересня 2024 року о 16 год. 05 хв., в с. Чайкавка по вул. Чайківська, ОСОБА_1 , керувала Т.З ВАЗ, н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася. Від керування відсторонена. Своїми діями ОСОБА_1 , порушила п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину не визнала та пояснила наступне. Що вона вже тривалий час не проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , але у них переіодично трапляються конфлікти з різних підстав. зазначила, що її вже неодноразово зупиняла поліція за повідомленням чоловіка, що вона керує автомобілем в стані сп`яніння. Того дня, між ними також стався конфлікт на місцевому ставку, де вона разом із знайомою ОСОБА_3 чекали на дочку ОСОБА_4 .. Після того, як ОСОБА_1 із дочкою та знайомою поїхали до дому, щоб не розвивати конфлікту то ОСОБА_2 в черговий раз викликав поліцію. Вподальшому, до неї додому приїхала поліція і скали вказані матеріали, хоча не мали ніяких підстав для цього. Просила справу закрити.

На уточнюючи запитання суду ОСОБА_1 відповіла, що від ставка до її будинку десь 1 км., поліція приїхала через 30-40 хв. після того як вона приїхала до дому та займалась хатніми справами, автомобіль стояв вже на подвір`ї, ворота у двір були закриті. Також відповіла, що свідок ОСОБА_3 була разом із нею і на ставку і вдома. Зауважила, що має п`ятеро дітей, тому не вживає алкоголю взагалі, може випити іноді тільки безалкогольне пиво. Того дня випила одну бутилку безалкогольного пива.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 09.09.2024 року, вона прийшла на ставок де була ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 . ОСОБА_6 вживала безалкогольне пиво, а ОСОБА_7 пив горілку, потім у них стався кофлікт, тому свідок разом з ОСОБА_6 та її дочкою зібралися і поїхали до дому, а ОСОБА_5 не хотів щоб вони їхали, кричав, що викличе поліцію з незрозумілих свідку причин. Потім коли вони були вже дома то приїхала поліція та склали у відношенні ОСОБА_1 адміністративний протокол про керування автомобілем останньою в стані алкогольного сп`яніння.

На уточнюючи запитання суду свідок відповіла, що ОСОБА_1 не вживає спиртні напої, тільки іноді безалкогольне пиво. Вказала, що поліція приїхала десь через 30-60 хв. після того, як вони приїхали до дому, а автомобіль стояв на подвір`ї домоволодіння.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи та співставляючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Наявні в матеріалах справи докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуютьсязі стандартом доказування «позарозумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч.3 ст.35).

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог надавали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських, з яких вбачається, що працівники поліції приїхали до ОСОБА_1 за місцем її проживання, яка на той час перебувала дома та займалася особистими справами. Не зафіксовано на відеосаписі й транспортного засобу на якому орієнтовно ОСОБА_1 керувала в стані алкогольного сп`яніння. Також не усуває цих суперечностей і наявний в матеріалах справи рапорт, оскільки такий може бути належним доказом, лише в сукупності з іншими доказами. Однак такі докази відсутні в матеріалах зазначеної справи.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозаписи фіксації зазначеної в протоколі події, з яких чітко вбачається, що факту керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозаписи не містять. Даний факт прямо ужгоджується з показами свідка ОСОБА_3 та поясненням ОСОБА_1 ..

Жодного іншого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Диспозиція норми ч. 1 ст. 130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що давало б поліцейським підстави для складання адміністративного протоколу за порушення вимог п. 2.5 ПДР, не зафіксований.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 ..

Вищенаведене вказує на відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу вказує на недоведеність та/або відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, чи інших дій, за які її транспортний засіб слід було зупинити, та взагалі відсутні докази керування нею автомобілем в даному конкретному випадку, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Житомирського апеляційного суду, зокрема, у постанові від 19 червня 2024 по справі №289/3094/23.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, на переконання суду, залишився не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так саме по собі складання протоколу, за відсутності інших достовірних та допустимих доказів, не може бути визнано достатнім доказом для підтвердження її винуватості, а відтак провадження по справі слід закрити.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім складеного протоколу в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - в зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК