Справа № 395/1290/24
Провадження № 3-в/395/9/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А., за участю секретаря судового засідання Понури Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, стосовно якого 15 серпня 2024 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст.183-1 ч.1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин,

ВСТАНОВИВ:

У поданні Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 31 жовтня 2024 року ставиться питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення, зокрема постанови Новомиргородським районним судом Кіровоградської області від 15 серпня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин.

У поданні зазначено, що до Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 17 вересня 2024 року надійшла на виконання постанова суду, що набрала законної сили. ОСОБА_1 приступив до виконання адміністративного стягнення з 19.09.2024 року, за відпрацьований час у вересні 2024 року до Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було перераховано 1314,36 гривень. 09.10.2024 за місцем відпрацювання адміністративного стягнення ОСОБА_1 отримав з ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку та розпорядження, згідно яких він повинен з`явитися до даної установи 14 жовтня 2024 року. 22 жовтня 2024 року до Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області надійшов рекомендаційний лист військової частини НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 відібрано як кандидата для проходження військової служби за контрактом.

Враховуючи вищевикладене, перед судом поставлено питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення.

Представник органу пробації та ОСОБА_1 повідомлені у встановленому законом порядку у судове засідання не з`явилися, при цьому будь-яких клопотань та заяв вони до суду не надсилали.

Розглянувши вказане подання, вивчивши особову справу стосовно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Як вбачається з постанови Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 року, що набрала законної сили, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 240 годин. Матеріали особової справи містять докази про перебування ОСОБА_1 на військовій службі на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р., що не є фактом його ухилення від відбування адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У чинній редакції ч.1 ст.303 КУпАП визначено не давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а давність звернення її до виконання.

При застосуванні положення ч.1 ст.303 КУпАП необхідно враховувати, що строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень є загальним і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Статтею 302 КУпАП визначено лише три підстави для припинення виконання постанов про накладення адміністративних стягнень: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно матеріалів справи, постанова Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ст.303 ч.1 КУпАП своєчасно звернена до виконання, оскільки 17 вересня 2024 року надійшла на виконання до Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

У зв`язку з вище зазначеним, постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 року щодо ОСОБА_1 необхідно виконувати до її повного фактичного виконання.

Суд визнає неспроможними доводи подання про можливість звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає можливості звільнення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, від відбування адміністративного стягнення у зв`язку з неможливістю виконання рішення суду чи закінченням строку давності виконання судового рішення за жодним з видів адміністративних стягнень, у тому числі стягнення у виді суспільно-корисних робіт.

Крім цього суд не вправі застосувати положення ст.80 КК України як аналогію закону при вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт за наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини дійсно неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У зв`язку з чим, у разі відсутності відповідних норм у КУпАП, які регламентують певну процедуру (провадження) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має право застосовувати аналогію з кримінальним процесом, а не з нормами Кримінального кодексу України.

При цьому, не можна застосовувати аналогію закону, а саме норму ст.80 КК України, оскільки згідно до ст.3 ч.4 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

У зв`язку з наведеним подання Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 283 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 31 жовтня 2024 року відмовити.

Копію постанови направити начальнику Одеського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський