Провадження № 3/638/6654/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2024 року Дзержинський районного суду м. Харкова у складі головуючого судді Невеніцина Є.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина Нідерландів, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який перебуває на посаді стрільця у військовій частині НОМЕР_1 у званні солдата, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2024 року о 21 год. 49 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Hilux» номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Сумській, 39 у м. Харкові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу Drager Alсotest 6820, результат огляду 0,54 проміле. З результатом огляду згоден.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, підтвердив правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 30 серпня 2024 року та полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 103271 від 30 серпня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, з результатом якого ОСОБА_1 погодився;

- роздруківкою результату огляду за допомогою спеціального засобу Drager Alсotest 6820 ARJL-0304 від 30 серпня 2024 року, результат огляду 0,54 проміле;

- особистими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він дійсно вживав алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом;

- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достатніми.

Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні та факт порушення ним 30 серпня 2024 року вимог п. 2.9 а) ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевказаного, з урахуванням ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Вілповідно до довідки інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Іщенко Г., згідно облікових даних ІПНП ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не мала, не може бути застосовано.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату вчинення адміністративного правопорушення та надходження справи до суду становив 605,60 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 284 КУПАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього буде застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя Є.В. Невеніцин