Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 571/1793/24

Провадження № 33/4815/792/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Байди І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

З матеріалів справи слідує, що 15 серпня 2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_2 на території Березівської ОТГ Сарненського району Рівненської області в напрямку Хміль (Україна) Дзержинськ (РБ) в 15 км до лінії державного кордону та п/зн№0866, групою осіб намагалися незаконно перетнути державний кордон України поза встановленим пунктом пропуску та був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост», чим порушив вимоги ст.9 ЗУ «Про державний кордон України».

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи. Зазначає, що згідно п.п.3 п.2 Положення про прикордонний режим, затверджений постановою КМУ від 27 липня 1998 року №1147, прикордонною смугою є ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в судовому рішенні вказано, що особи знаходилися на відстані 15 км від лінії державного кордону, що свідчить про дотримання вказаними особами Положення про прикордонний режим. Зауважує, що особа не може нести адміністративну відповідальність за перетин державного кордону України, якщо вона навіть не наблизилася до нього на необхідну відстань.

Крім того, звертає увагу суду на те, що він не подав до місцевого суду жодної заяви про визнання вини, щире каяття та розгляд справи за його відсутності.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 23 вересня 2024 року за відсутності останнього (а.с.12).

З копією даної постанови він ознайомився 02.10.2024 року.

Апеляційна скарга подана на поштове відділення 11.10.2024 року (а.с.26).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Байду І.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином не були дотримані.

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ «Про державний кордон України», пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно ст.12 вказаного Закону, пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Згідно з п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Досліджуючи матеріали справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Так, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП, суд першої інстанції врахував протокол про адміністративне правопорушення ЧЦП №173515 від 15.08.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 разом з іншою особою в 15 км до лінії держаного кордону намагався незаконно перетнути держаний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, а також рапорт начальника другого відділення інспекторів прикордонної служби ОСОБА_3 від 15.08.2024 року.

Однак на переконання апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення інспектора прикордонного загону самі по собі не можуть бути достатніми доказами для висновку про винуватість особи, якщо обставини правопорушення не підтверджені іншими доказами.

Слід зауважити, що у матеріалах справи відсутній протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення документів, а отже, у ОСОБА_1 не було виявлено речей чи документів, які б могли свідчити про намір перетину державного кордону.

Під час апеляційного розгляду останній зазначив, що він з товаришем їхали рейсовим автобусом до знайомого в с. Дроздинь, Сарненського району Рівненської області. Однак не доїхавши до місця призначення, за сел. Рокитне на одному з мобільних блокпостів маршрутне таксі було зупинене та до салону ввійшли особи у військовій формі, які оглянули салон та повідомили, щоб він ( ОСОБА_1 ) з товаришем вийшли з транспортного засобу для перевірки документів, після чого були доставлені на прикордонну заставу для складення протоколу.

При цьому ОСОБА_1 звернув увагу на те, що він працює водієм на вантажному автомобілі та має змогу перетинати кордон офіційно через систему «Шлях», тому не мав наміру незаконно перетнути кордон в Сарненському районі.

Суд апеляційної інстанції враховує пояснення ОСОБА_1 та вважає, що сам факт перебування чи прямування особи в населений пункт, який розташований на межі кордону України з іншою країною не вказує на його намір або спробу перетнути кордон. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, громадян було виявлено в 15 км від лінії державного кордону, що є досить великою відстанню до самого кордону та не може безумовно свідчити про намір його перетину.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, недоведена належними, допустимими та достовірними доказами, а висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, передчасним та ґрунтується лише на припущеннях, а тому постанову суду слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович