ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/2426/24 Головуючий 1 інстанції: Каращук Т.О.
Провадження №33/818/1193/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Одинцової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Одинцової В.І. на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,80 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Згідно постанови, 21 квітня 2024 року о 02-32 год. в м.Лозова по вул.Павлоградська, 60 водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Одинцова В.І. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження руху транспортного засобу CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1 та факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем. Зазначила, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, процедуру застосування спеціального технічного засобу, не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Вказала, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу без направлення на огляд водія транспортного засобу. Наголосила, що направлення на огляд водія транспортного засобу та висновок щодо результатів медичного огляду складені в один і той же час. Вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки хотів надати свої біологічні зразки для дослідження.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Одинцової В.І., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

До Харківського апеляційного суду надійшли клопотання захисника Одинцової В.І. про виклик лікаря ОСОБА_2 та витребування доказів з КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання».

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотань захисника Одинцової В.І., у даній конкретній справі, оскільки у суду є достатньо даних для їх аналізу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КпАП України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Законодавець передбачив відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з метою унеможливити уникнення відповідальності особою, яка знаходиться у відповідному стані та просто відмовляється від проходження будь якого огляду.

При цьому обов`язковому доказуванню підлягають саме обставини такої відмови, чи відмовляється особа від проходження відповідного огляду з власної ініціативи чи під дією певних факторів чи впливом інших чинників, що унеможливлюють на думку водія проходження відповідного огляду.

Відповідно до протоколу серії ААД №786250 21 квітня 2024 року о 02-32 год. в м.Лозова по вул.Павлоградська, 60 водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи захисника Одинцової В.І. про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження в закладі охорони здоров`я огляду на стан алкогольного сп`яніння є обґрунтованими та підтверджуються даними відеозаписів нагрудних камер поліцейських, на яких не зафіксовано факту відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, а лише зафіксовано факт відмови від проходження медичного огляду саме у закладі охорони здоров`я за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Алкофор 307».

Згідно доп.п.12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров`я предметом дослідження є лише біологічне середовище, зокрема слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Цей перелік об`єктів дослідження є вичерпаним.

Тобто зазначений нормативний документ містить імперативні вимоги щодо предметів (об`єктів) дослідження біологічного середовища саме у закладі охорони здоров`я і тим самим виключає можливість застосування спеціального технічного засобу - газоаналізатора.

Однак, з даних відеозаписів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 у медичному закладі неодноразово зазначав про готовність пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та надати зразки біологічного матеріалу, зокрема сечі та крові для проведення відповідного дослідження, на що йому було відмовлено. Лікар ОСОБА_2 наголошувала, що ОСОБА_1 має можливість пройти в КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» огляд на стан алкогольного сп`яніння лише за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Алкофор 307» ( відеозаписи VID 08F-00-0036, VID 09F-00-0037).

Як зазначалось вище «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» обов`язку водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в закладі охорони здоров`я за допомогою спеціального технічного засобу не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 обґрунтовано відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкофор 307» та наполягав на проведенні лабораторних досліджень.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 фактично був позбавлений можливості пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку, а саме надати свої зразки біологічного матеріалу (сечі та крові) для проведення відповідного дослідження.

Разом з тим, ОСОБА_1 з самого початку висловлював незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення, про що зазначав у письмових поясненнях від 21 квітня 2024 року (а.с.12).

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Одинцової В.І. - задовольнити.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня