Справа № 461/3527/24 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/1461/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Васечка Ю.А., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Васечка Юрія Андрійовича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2024 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 14 квітня 2024 року о 13 год. 45 хв. за адресою м.Львів, вул. Кубанська, 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря - нарколога, зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння, підтверджується висновком 001208.

На таку постанову адвокат Васечко Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його представнику скеровано не було, а зміст постанови був оприлюднений для загального доступу на сайті Єдиного реєстру державних судових рішень - 23 вересня 2024 року.

В огрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи, а у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що 14 квітня 2024 року під час огляду ОСОБА_1 медичними працівниками було проведено саме лабораторне дослідження на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Наголошує, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував перебування у стані наркотичного сп`яніння, та наполягав на тому, що дослідження проведено з порушеннями. Огляд ОСОБА_1 є неправомірним, проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), тому висновок №001208 від 14 квітня 2024 року не може бути належним та допустимим доказом.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Васечка Ю.А. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження при апеляційному розгляді підтвердилися, отже такий строк підлягає до поновлення.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП суд першої інстанції послався зокрема на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2024 року № 001208 ,проведеного лікарем ОСОБА_2 . КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» стосовно водія ОСОБА_1 , вказавши, що ткакий висновок відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, є чітким та зрозумілим, не містить суперечностей і не потребує додаткової ревізії наявних результаті.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції такий висновок не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, який узгоджуюється із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і який свідчить про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно із ст.266 КУпАП, вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та Інструкції, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Постановою Кабінету міністрів України від 13 червня 2024 року №690 «Про внесення зміни до пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» внесено зміни, згідно яких - огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

При апеляційному розгляді враховано такі зміни і встановлено порушення згаданих законодавчих вимог.

Так, апеляційним судом витребувано медичні документи, на підставі яких складено висновок № 001208 від 14.04.2024 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 та встановлено, що такий огляд здійснено за допомогою швидкісних тестів, обов`язкове підтвердження наявності наркотичного засобу у біологічних зразках ОСОБА_1 лабораторним дослідженням - відсутнє, отже результат такого огляду в силу згаданих законодавчих положень - є недійсним.

Згадане підтверджується і оглянутим апеляційним судом відеозаписом, з якого вбачається що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та неодноразово просив працівників медичного закладу провести лабораторне дослідження його біологічного середовища, відмінного від сечі. Проте, у такому праві ОСОБА_1 було відмовлено.

Отже, апеляційним судом встановлено, що в порушення вимог пунктів 12, 13 Інструкції та п.10 Порядку у ОСОБА_1 не відбиралися для дослідження кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тобто ОСОБА_1 не було надано можливості здати інший вид біологічного середовища для аналізу, що прямо передбачено п.п. 12, 13 Інструкції, лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, лабораторні дослідження біологічного середовища, яке є обов`язковим, а тому такий огляд вважається недійсним.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що лише на підставі проведення попереднього тестування біоматеріалу з допомого експрес-тесту в силу законодавчих вимог п.10 Порядку, не можливим є встановлення в особи стану наркотичного сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відтак, апеляційний суд приходить до переконання, що перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Таким чином, крізь призму вимог ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Васечка Юрія Андрійовича - задоволити .

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ