Справа № 740/1665/24
Провадження № 3/740/852/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 253309, складеним інспектором ВРПП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Сураєм В. М., 09.03.2024 о 00 год. 38 хв. у м. Ніжині по вул. 8 Березня, 44, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген пасат Б6», р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода); від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з обставинами, викладеними в протоколі, вину не визнав, пояснивши, що не керував автомобілем, а за кермом була його дружина, що підтверджується відеозаписом. Так, 09.03.2024 увечері він приїхав з Києва, поставив автомобіль біля будинку та пішов до друга, який проживає на сусідній вулиці, там вживав алкоголь, перебував у гостях декілька годин. Десь приблизно біля 12 год. ночі приїхала жінка, щоб забрати його додому. Коли вони на автомобілі під`їхали до будинку, то побачили ззаду різнокольорові маячки та службовий автомобіль поліції. Він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, весь час перебував ззаду на пасажирському сидінні, а за кермом була дружина, про що він повідомляв поліцейським, які складали адміністративні матеріали в його відсутність, ніяких документів йому не вручали.

Захисник Царенко А. А. подав до суду заяву, в якій просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейський не з`явився в судове засідання з невідомих причин.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 253 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги до оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, встановлені, у тому числі, розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, який мав затоновані вікна, в темну пору доби, а саме 00 год. 38 хв. На відеозаписі зафіксовано, як поліцейський просить водія відкрити двері автомобіль, при цьому вказує на те, що водій пересідає на пасажирське сидіння, та його дії зафіксовано на камеру. Однак на доданому до протоколу відеозаписі такого факту не вбачається, а іншого відеозапису - не надано. Згодом водій відчиняє двері автомобіля, та вбачається, що за кермом перебуває жінка, у той час, як ОСОБА_1 , стосовно якого складено протокол, знаходиться на пасажирському сидінні позаду. Працівник поліції неодноразово зазначає, що ОСОБА_1 перебував за кермом, однак помінявся місцями з жінкою, що зафіксовано на камеру, пропонує пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що отримує відмову, яка мотивована тим, що він не керував транспортним засобом, і жодних доказів на підтвердження цього немає.

Крім того, на відео зафіксовано, як жінка неодноразово повідомляла поліцейському, що це вона керувала транспортним засобом, а не її чоловік, при цьому просила надати докази на підтведження того, що начебто вони пересідали в автомобілі, однак поліцейські не надали таких доказів, тільки повідомили про їх наявніть. Не надано таких доказів і до матеріалів справи, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, стосовно якої складено протокол. ОСОБА_1 весь час знаходився на пасажирському сидінні транспортного засобу ззаду справа, при цьому поліцейський запропонував йому як пасажиру, а не водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Ураховуючи, що у справі відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Фольксваген пасат Б6», р. н. НОМЕР_1 , що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення мало місце 09 березня 2024 року, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 23, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. М. Шевченко