ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 Справа №607/16684/24 Провадження №3/607/7230/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оліїв Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

за ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 в провадження Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 173, 185 КУпАП.

14.07.2024 о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. О. Кульчицької, 9 в м. Тернополі, виражався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, 14.07.2024 о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. О. Кульчицької, 9 в м. Тернополі, не виконував неодноразове законне розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов`язків про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства у формі нецензурної лайки, шарпав працівника поліції та поводив себе зухвало, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173, 185 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №567854 та серії ВАД №567855 від 15.07.2024, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. 30.07.2024 суддею було прийнято постанову про привід ОСОБА_1 в наступне судове засідання на 15.08.2024, який виконано не було. 15.08.2024 суддею прийнято постанову про повторний привід ОСОБА_1 в судове засідання на 10.09.2024, який також залишився без виконання. 10.09.2024 суддею вкотре прийнято постанову про привід ОСОБА_1 в судове засідання на 26.09.2024, який виконано не було. 26.09.2024 суддею в черговий раз прийнято постанову про привід ОСОБА_1 в судове засідання на 07.10.2024, який також залишився без виконання. 07.10.2024 суддею прийнято постанову про привід ОСОБА_1 в судове засідання на 06.11.2024, який залишився без виконання.

Також на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567854 від 15.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 знав, що справа про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173, 185 КУпАП щодо нього розглядатиметься Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

За наведеного та враховуючи, що суд вжив всіх можливих заходів щодо забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його привід до суду не виконано, а також беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, тобто особа усвідомлює протиправність своїх дій, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне цього.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Санкцією статті 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У відповідності до тлумачень визначенню терміну «непокора», наданих Конституційним Судом України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №567854 та серії ВАД №567855 від 15.07.2024, складених у відповідності до вимог статті 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 ; оптичному носії інформації DVD-R диску з відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції №475271 та №474770 з назвою: «export-6thyn», на якому зафіксовано відомості на підтвердження наведених у складених відносно ОСОБА_1 протоколах обставин вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП; копії протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №135570 від 15.07.2024; копії рапорту інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Прийдуна І. від 15.07.2024.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 14.07.2024 о 23 год. 25 хв. по вул. О. Кульчицької, 9 в м. Тернополі, наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП.

При цьому будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Разом з тим, пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Таким чином, оскільки з дня вчинення адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 , а саме з 14.07.2024 пройшло більше трьох місяців, вказані правопорушення не є триваючими, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи закінчився.

Враховуючи викладене, провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП, слід закрити у відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук