Справа № 346/5735/24
Провадження № 3/346/2690/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справу, яка надійшла від Голоного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення № 3390 від 18.10.2024 року вказано, що 18.10.2024 року о 10 год. 40 хв. у м. Коломия, Івано-Франківської області,ОСОБА_1 провадив господарську діяльність без державної реєстрації, а саме надавав послуги з перевезення пасажирів легковим автомобілем "Opel Astra", номерний знак " НОМЕР_1 ", чим порушив ч.1 ст.58, ч.1 ст.128 Господарського кодексу України. Відповідальність за такі дії передбачено за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, 07.11.2024 року його захисник Атаманюк В. М. подав пояснення, згідно з яким ОСОБА_1 своєї вини не визнає, виходячи із наступного. ОСОБА_1 не визнає вину у скоєнні даного адміністративного правопорушення, оскільки жодних послуг таксі останній не надавав. На автомобілі ОСОБА_1 жодних розпізнавальних знаків, з яких можна зробити припущення, що це таксі, немає, його автомобіль не містив ознак, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт» , а тому і не підпадає під визначення терміну «таксі». У протоколі про адміністративне правопорушення про детальні обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, діяльності із перевезення пасажирів взагалі не вказується, не зазначається про те, яким чином було встановлено вчинення ОСОБА_1 діяльності зі перевезення пасажирів тощо, що суперечить положенням ст. 256 КУпАП . Наведена фабула у протоколі не конкретизована, зокрема не вказано кого саме перевозив ОСОБА_1 , звідки і куди ОСОБА_1 перевозив пасажирів, а також не вказано яку суму коштів ОСОБА_1 брав за свою діяльність, яку він здійснював. Тобто з наведеного вбачається, що інкриміноване адміністративне ОСОБА_1 не підтверджується доказами. Так, жодних відео/фото, пояснень свідків не надано до матеріалів справи, а тому вина ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не доведено. Протокол про адміністративне правопорушення від 18.10.2024 року та додані до нього матеріали не містить даних про те, що ОСОБА_1 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність, вказана ситуація не підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП за наведених обставин настає лише в разі доведення регулярної та постійної діяльності особи, направленої на отримання доходу. Просить розгляд справи проводити без його та ОСОБА_1 участі.

Правопорушення, передбачене статтею 164 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, враховуючи неявку ОСОБА_1 , а також подані захисником від його імені письмові пояснення, тобто те, що є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, суддя вважає за можливе справу розглядати без участі особи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на кримінально-правовий зміст справ про адміністративні правопорушення. Це свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення. З огляду на вид і розмір стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, на переконання судді ця справа належить до такої категорії проваджень.

Надаючи правову оцінку наявним матеріалам справи про адміністративне правопорушення та письмовим поясненням особи, суддя виходить з наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Зі змісту протоколу вбачається, що дії особи кваліфіковано як «провадження господарської діяльності без державної реєстрації фізичними особами, а саме надання послуг по перевезенню пасажирів легковим автомобілем». Такі дії визначено як порушення вимог ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

У ч. 1 ст. 128 ГК України передбачено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

У статті 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до справи долучено акт (довідка) про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 18.10.2024 № 18778/09-19-24-11/ .

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу, окрім акту, в якому, також, викладена лише позиція посадової особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на приписи статті 251 КУпАП, суддя зазначає про відсутність будь-яких фактичних даних у справі, на підставі яких під час цього провадження можна було б установити, що ОСОБА_1 , зокрема 18.10.2024, провадив саме підприємницьку діяльність, від якої отримав прибуток, а головне що особа здійснювала (здійснює) перевезення пасажирів систематично на платній основі. Відсутність будь-якої фіксації передачі особі коштів за перевезення пасажирів (фото, відео, показання свідків тощо) ставить під обґрунтований сумнів правдивість викладених у протоколі та акті обставин.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення та відсутній склад правопорушення. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, надані суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 164, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Сольський В. В.