Справа 688/5118/24
№ 3/688/1589/24
Постанова

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Медисівка Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , військовослужбовця, командира відділення аерозольного маскування хімічного та радіаційного захисту військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

04.11.2024 року на адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов протокол про військове адміністративне правопорушення ЛВХ №353 від 02.11.2024 року відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній обвинувачується в тому, що 02.11.2024 року близько 12 год 00 хв перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби в стані наркотичного сп`яніння, проте від проходження медичного огляду на території військової частини НОМЕР_1 , а також у КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» категорично відмовився, в умовах особливого періоду (воєнного часу), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2024 року справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повернуто начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 для належного оформлення, оскільки в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення викладене обвинувачення є неконкретним, належним чином не викладено обвинувачення від якого повинен захищатись ОСОБА_1

11.11.2024 року на адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЛВХ №353 від 02.11.2024 року післядоопрацювання під час якого зазначені в постанові суду від 05.11.2024 року недоліки усунуті не були, натомість долучено заяву начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено, що у тексті протоколу про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП серії ЛВХ №353 від 02.11.2024 року була допущена помилка, а тому при розгляді вищезазначеного протоколу просить врахувати обвинувачення в редакції, що викладене у вказаній заяві.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що їх слід повернути повторно для належного оформлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частиною першою ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В порушення вищевказаних норм викладене в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення відносно ОСОБА_1 так і не конкретизовано, належним чином не викладено обвинувачення від якого повинен захищатися ОСОБА_1 , що позбавляє останнього можливості ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення (порушено право на захист) і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

В силу імперативного припису, викладеного у п. «а» ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Отже, саме в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, має провадитися судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції обвинувачення та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. А долучена заява, яка не доведена до відома ОСОБА_1 , не може бути актом обвинувачення у вчиненні останнім конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

З огляду на те, що викладене обвинувачення є неконкретним, зазначені вище недоліки не можуть бути усунуті в суді, вважаю за необхідне поторно направити дану справу до ІНФОРМАЦІЯ_1 для належного оформлення.

Відповідно до абз. 5 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

За змістом ст. 278 КУпАП повернення судом матеріалів для належного оформлення не перешкоджає органу, якому повернуто такі матеріали, повторно направити їх на розгляд до суду, після належного оформлення.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 від 31.03.2015 року положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у ст. 24-1 КУпАП, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для належного оформлення оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 278 КУпАП, суддя -

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторно повернути начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК