Справа №: 307/3625/24
Провадження № 3/307/1804/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., вивчивши матеріали, які надійшли від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановила:

ОСОБА_1 16 серпня 2024 року по вул. Армійській, 147 у м. Тячів Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «Івеко Магірус», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 16.6 Правил дорожнього руху, а саме, при маневрі обгону створив аварійну ситуацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даний протокол надійшов до суду 26 серпня 2024 року.

Згідно постанови судді від 27 серпня 2024 року, матеріали справи повернуто до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області для правильного складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол після його доопрацювання надійшов до суду 12 вересня 2024 року і розгляд справи призначено на 10 жовтня 2024 року та викликано ОСОБА_1 за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2024 року.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, згідно трекінгу відстеження вручень поштового відправлення - повернення відправнику «Відсутність адресата за вказаною адресою», у зв`язку із чим судовий розгляд відкладено на 13 листопада 2024 року та повторно викликано ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить трекінг відстеження про вручення йому поштового відправлення, у судове засідання 13 листопада 2024 року не прибув, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і тому, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справу розглянуто під час його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення, передбачені частинами першою четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Із протоколу про адміністративне правопорушення відомо, що ОСОБА_1 , 16 серпня 2024 року по вул. Армійській, 147 у м. Тячів Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «Івеко Магірус», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 16.6 Правил дорожнього руху, а саме, при маневрі обгону створив аварійну ситуацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення - відмовився (а. с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ЕПР1 № 112818, 16 серпня 2024 року уповноваженою на те особою, у ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин, він містить підпис працівника поліції (а. с. 1).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу складання протоколу під час його складання ОСОБА_1 не викладено та заявлено не було.

Із дослідженого відеозапису видно, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Івеко Магірус», номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, тим самим не надав дорогу транспортним засобам, які рухалися йому назустріч по смузі руху на яку він виїхав, чим створив аварійну обстановку ( а. с. 2).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, винуватість ОСОБА_1 , у порушенні правил дорожнього руху, а саме - порушенні правил обгону, внаслідок чого створено аварійну обстановку, примусивши інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість та напрямок руху, доведена зібраними та дослідженими у встановленому законом порядку доказами.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше, до нього не слід застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а є підстави накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накласти штраф у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 (одну тисяча чотириста сорок п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас