Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2283/24
Провадження № 3/376/773/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2024 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 562707, 14 липня 2024 року о 09.39 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Jomaha JOG без номерного знаку в Київській області, Білоцерківському районі м.Сквирі по вул.Липовецькій перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alkotest 7510, резутат огляду позитивний -1,73%, , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, провину не визнав, категорично заперечив стан алкогольного сп`яніння, зазначивши, що не довіряє приладу, яким проводились заміри, оскільки даний прилад працівникам поліції привезли інші особи, документів на прилад не надавали. Просив закрити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, переглянувши відеозапис правопорушення з нагрудної відеокамери, який міститься на DVD-R-диску, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у повній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи додано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №562707 від 14.07.2024 року;

- роздруківку результатів тестування на алкоголь за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARND-0045 від 14.07. 2024 року, результат якого становить 1,73 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозапис, що міститься на оптичному носію диску DVD-R;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 липня 2024 року;

- рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області про зупинення транспортного засобу Honda Lead AF-48 б/н та проведення водієві огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, або в випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» №ARND-0045, результат огляду 1,73 проміле.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що при складанні протоколу було допущено порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Згідно п. 3-4 розділу ІІ Інструкції:

- поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;

- огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно до п. 7 розділу II Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з відеозапису нагрудної бодікамери поліцейського інспектора останній нібито почув у ОСОБА_1 запах алкоголю з ротової порожнини, повідомив йому про це і те, що в нього тремтять руки. Потім почав телефонувати невстановленим (невідомим) особам і запитувати чи є в них «Драгер», який було привезено інспектору через деякий час на місце складання протоколу та було проведено освідування.

За вказаних обставин, показання зазначеного алкотестера (акт/чек) не можуть вважатись належним та допустимим доказом. Адже у поліцейського на місці служби алкотестера не було взагалі, він його навіть і не отримав (прийняв) у відділку поліції, коли заступав на службу (патрулювання/чергування).

В матеріалах справи відсутні докази, що що прилад Alkotest Drager 7510 RND0045 перебуває на обліку в Національній поліції України, відсутні Сертифікат відповідності на даний прилад, що передбачено Державним підприємством «Український медичний центр сертифікації МОЗ України», та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки приладу Drager Alcotest 7510 ARND-0045

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (ст. 251 КУпАП).

Наведені вище факти, свідчать про те, що не можуть бути доказом вини в розумінні ст. 251 КУпАП, дані про стан сп`яніння в розмірі 1,73 проміле, які отримані із застосуванням приладу, використаного не відповідно до вимог Інструкції з використання спеціального технічного засобу, так як застосовано сторонній прилад без відповідного пломбування, а тому не відповідають критеріям належності та допустимості. Такий результат в проміле викликає сумніви у справності вказаного приладу та у достовірності вказаного результату.

Таким чином, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували у належний спосіб проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водія та складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до встановленого законом порядку та з огляду на викладене, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та винність останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В рішенні «Коробов проти України» від 21.07.2011 ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджуються зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

За наведених вище обставин, аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так-як відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь, тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст.247КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Г. Батовріна