ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/418/24 Номер провадження 33/814/1117/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що перебуваючи з 01.08.2023 по 16.11.2023 на посаді помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника служби фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , маючи військове звання молодший лейтенант, будучи військовою посадовою особою Збройних сил України, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-4 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог и. 1 ч. 1 ст.25 цього Закону, у період часу з 22.08.2023 по 16.11.2023 року входив до складу виконавчого органу (є директором) ТОВ «Ю.В.А.П.», що має на меті одержання прибутку, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-4 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в які просив скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року, закрити провадження по справі відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було винесено постанову за відсутності ОСОБА_1 , клопотання направлялося засобами телефонного зв`язку в форматі PDF, а саме тоді, коли з`явився зв`язок, так як перебуває в районі міста Лиман, Донецької області.

Крім того, зазначає, що відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Провадження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Акцентує увагу суду, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір», визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що з 25 березня 2024 року по теперішній час перебуває в зоні ведення бойових дій, а саме в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , що підтверджено витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_2 . В даній місцевості зв`язок відсутній, інтернет з великими перебоями, дізнався про винесено постанову через додаток «ДІЯ», коли прибув до м. Краматорськ на перепочинок.

З огляду на вище зазначене, просить апеляційний суд прийняти до уваги те, що молодший лейтенант ОСОБА_1 , не мав можливості отримати вчасно постанову суду першої інстанції для ознайомлення та подати апеляційну скаргу в встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що перебуваючи з 01.08.2023 по 16.11.2023 року на посаді помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника служби фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 маючи військове звання молодший лейтенант, будучи військовою посадовою особою Збройних сил України, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-4 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 1 ч.1 ст.25 цього Закону, у період часу з 22.08.2023 по 16.11.2023 року входив до складу виконавчого органу (є директором) ТОВ «Ю.В.А.П.», що має на меті одержання прибутку, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-4 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом № 14 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 29.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи з 01.08.2023 року по 16.11.2023 року на посаді помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи-начальника служби фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , маючи військове звання молодший лейтенант, будучи військовою посадовою особою ЗСУ, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті З ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-4 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 цього Закону, у період часу з 22.08.2023 по 16.11.2023 входив до складу виконавчого органу директором ТОВ «Ю.В.А.П.», що має на меті одержання прибутку, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, та іншими матеріалами справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується частково, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами статті 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.1 Закону України «Про запобігання корупції»(в редакції на час події, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією) спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції визначені: органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 172-4 - 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції .

Згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать держав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від такої діяльності.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було винесено постанову за відсутності ОСОБА_1 , клопотання направлялося засобами телефонного зв`язку в форматі PDF, а саме тоді, коли з`явився зв`язок, так як перебуває в районі міста Лиман, Донецької області, апеляційний суд відхиляє дані, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Полтавським районним судом призначалися засідання на такі дати: 01.05.2024, 15.05.2024, 07.06.2024 року, ОСОБА_1 та його адвокат Возний М.В. були повідомлені належним чином. ОСОБА_1 на вище зазначені засідання подавалися клопотання про перенесення судового засідання, в яких зазначалося, що перебуває на бойовому розпорядженні №119/2/2813т від 16.04.2022 року, однак до жодної із заяв не були додані додатки, а саме витяги з наказу Міністерства Оборони України. Від адвоката Возного М.В. на адресу Полтавського районного суду заяв про відкладення не надходило.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З метою забезпечення своєчасного розгляду справи, районний суд визнає можливим проведення вже втретє призначеного судового розгляду у відсутність належним чином повідомленого ОСОБА_1 та його захисника Возного М.В., на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, а саме що відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Провадження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається, суд відхиляє даний довід виходячи з наступного.

Згідно із ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону варто наголосити, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особами (посадовою особою чи органом державної влади). При цьому складання протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив з 01.08.2023 року, так як перебуваючи на державному забезпеченні, вчинив правопорушення встановлених законом обмежень щодо входження до складу виконавчого органу, а саме з 22.08.2023 по 16.11.2023 року, був директором ТОВ «Ю.В.А.П.», що має на меті одержання прибутку, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 ст.172-4 КУпАП.

Моментом виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 149/2498/17.

Про вчинення цього правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноваженому органу ДСР НП достеменно стало відомо 29.01.2024 року, тобто після з`ясування всіх необхідних обставин адміністративної справи.

Судом першої інстанції було обґрунтовано накладено стягнення в межах строку, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП, так як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята 07.06.2024 року, датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 29.01.2024 року, а тому на час прийняття постанови судом першої інстанції шестимісячний строк не сплинув.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується матеріалами справи (а.с.163).

За ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

З огляду на те, що ОСОБА_1 є учасником бойових (а.с.163), тому в суду першої інстанції не було підстав для стягнення з останнього судового збору у розмірі 605,60 грн., тому у цій частині судове рішення підлягає скасуванню. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В іншій частині постанову судді - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин