ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Ванзуряка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Орленка В.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 жовтня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , тривалий час систематично здійснювала продаж постільної білизни, зокрема, 25.05.2024 року через групу у месенджері «Viber» здійснила продаж товару, а саме - постільної білизни на суму 753,77 грн., шляхом надання для оплати за товар номеру реквізиту банківського рахунку IBAN, відкритого для власних потреб, чим порушила ч.1 ст. 58 Господарського кодексу України №456-ІV від 13.01.2003 року (із змінами та доповненнями).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Орленко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв`язку з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду даної справи.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що протоколом про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться систематичне здійснення продажу постільної білизни, в порушення ч.1 ст.58 Господарського кодексу України, однак матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що зі сторони ОСОБА_1 мала місце торгівля постільною білизною систематичного характеру.

Звертає увагу, що обов`язковою ознакою господарської діяльності є її систематичність, а тому разове вчинення зазначеної дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

____________________________________________________________________

ЄУНСС 727/10686/24 Головуючий в І інстанції: Слободян Г.М.

Номер справи 33/822/663/24 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Також посилається на відсутність належних та допустимих доказів у матеріалах справи.

Зокрема, вказує, що наявна у справі інформація про банківський рахунок, на який ОСОБА_1 начебто отримувала оплату за товар має невідоме походження, копія платіжної інструкції банку має призначення платежу «переказ власних коштів» та вказана інформація становить банківську таємницю.

Вказує, що наявні скриншоти з чату з товарами у менеджері «Viber» не можуть бути допустимим доказами, оскільки невідомо їх проходження, та вони не дають можливості ідентифікувати саме ОСОБА_1 як особу, яка начебто здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації.

Позиції учасників апеляційного провадження.

ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча про час і дату апеляційного розгляду були належним чином повідомлені, а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, доведена, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №526/Ж13/24-13-24-06 від 24.09.2024 року.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 , тривалий час систематично здійснювала продаж постільної білизни, зокрема, 25.05.2024 року через групу у месенджері «Viber» здійснила продаж товару, а саме постільної білизни на суму 753,77 грн., шляхом надання для оплати за товар номеру реквізиту банківського рахунку IBAN, відкритого для власних потреб, чим порушила ч.1 ст. 58 Господарського кодексу України №456-ІV від 13.01.2003 року (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.1 ст.58 Господарського Кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Згідно з ч.1 ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, обов`язковими ознаками підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення з метою досягнення економічних та соціальних результатів, отримання прибутку.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 тривалий час систематично здійснювала продаж постільної білизни.

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 25.05.2024 року через групу у месенджері «Viber» здійснила продаж товару, а саме постільної білизни на суму 753,77 грн. шляхом надання для оплати за товар номеру реквізиту банківського рахунку IBAN, відкритого для власних потреб.

Тобто, дії ОСОБА_1 , якщо виходити з доказів, долучених до матеріалів справи, носили одиничний характер, що не може вважатися систематичним зайняттям господарською діяльністю.

Однак, норми національного законодавства не забороняють здійснювати епізодичний продаж речей та не зобов`язують особу до здійснення реєстрації як суб`єкта господарювання або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, оскільки такі дії не носять характеру господарської (підприємницької) діяльності.

Окрім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснила продаж товару, шляхом надання для оплати за товар номеру реквізиту банківського рахунку IBAN, відкритого для власних потреб, однак сам лише факт надання реквізитів банківського рахунку не може свідчити про продаж товару без доказів отримання товару покупцем.

Також як на доказ винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції зіслався на скриншоти чату з товарами у месенджері «Viber».

Водночас, посадовими особами ГУ ДПС у Чернівецької області не конкретизовано, протягом якого саме часу ОСОБА_1 розміщувала вказані оголошення, не наведено зміст інших оголошень та чи були вони успішними (тобто, чи було здійснено правочини внаслідок розміщення оголошень про продаж товарів), оскільки факт розміщення оголошення на сайті не є тотожним факту успішного продажу майна, і відповідно не може свідчити про систематичну діяльність та її підприємницький характер.

Таким чином, факту продажу товарів будь-яким особам, з даних скриншотів з месенджеру «Viber» не встановлено.

Крім того, з наданих матеріалів на підтвердження відомостей, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, посадовими особами не вказано вид, назву та кількість товару, продаж яких здійснювала або планувала здійснити ОСОБА_1 та чи мала вона мету здійснення продажу товарів для отримання прибутку, який і є основним видом її доходів, які є обов`язковою умовою здійснення господарської діяльності.

Щодо роздруківок скриншотів з інформацією про банківський рахунок, то апеляційний суд вважає, що наявна платіжна інструкція не може бути доказом того, що ОСОБА_1 отримувала кошти на вказаний рахунок за продаж товарів, оскільки в ній відсутні відомості про платника, у призначенні платежу не зазначено, що це оплата за товар, також невідоме джерело походження даного документу.

Отже, переказ коштів від невідомої особи на суму 753,77 грн на рахунок ОСОБА_1 не може свідчити про те, що остання отримала вказані кошти за ведення господарської діяльності - продажу постільної білизни.

Інших доказів на підтвердження того, що на банківський рахунок ОСОБА_1 надходили будь-які платежі за продаж постільної білизни, в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не доведено наявності ознак здійснення господарської діяльності, що в свою чергу є підставою для висновку про відсутність складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 займалася господарською діяльністю, а саме - продажем постільної білизни, апеляційний суд вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Орленка В.В. - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

13.11.2024 року

(дата засвідчення копії)