Справа № 203/6013/24
Провадження № 3/0203/2415/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Шрамко Л.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою УПП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП, за те, що 11.10.2024 о 11:40 в м. Дніпро, пр. Лесі Українки, 15, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Bentley Continental, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу подану за допомогою гучномовця та спеціальних проблискових маячків червоного кольору не зупинявся. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, н.з. НОМЕР_2 , та блокуванням у дворі будинку за адресою м. Дніпро, пр. Лесі Українки, 15, к.1. Вимога про зупинку надавалась з перехрестя вул. Гоголя та вул. Чернишевського до пр. Л. Українки, чим порушив п.2.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

При цьому частина статті 122-2 КУпАП в протоколі не зазначена.

Справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП підсудні суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Віхров О.В. подав письмові заперечення на протокол в яких просить закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення обґрунтовуючи свої заперечення тим, що зібрані матеріали та протокол про адміністративне правопорушення містять істотні протиріччя в питанні правової кваліфікації з порушення права особи на захист за ст. 268 КУпАП. А саме, за одним з рапортів і на 34 хвилині відео фіксації дій патрульної поліції підзахисному роз`яснюють про кваліфікацію проступку за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тоді як невиконання водіями вимог про зупинку підлягає правильній кваліфікації за частинами статті 122-2 КУпАП, і частина друга цієї статті встановлює відповідальність за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, до яких особи патрульної поліції з відео фіксації бодікамер не відносяться, жоден.

На відеодоказах зафіксована подія на перехресті проспектів Лесі Українки та Олександра Поля у м. Дніпрі, з відеозапису ї неможливо встановити, водію якого автомобіля висувалася вимога про зупинку: державний номерний знак не зафіксований, неможливо з`ясувати і марку автомобіля. Експертиза голосу водія на ідентичність не проводилася. При цьому, за ознакою мови в умовах воєнного стану з російською державою-агресором, вимога зупинитися не державною мовою, а ворожою мовою держави-супротивниці, явно незаконна і не може виходити від українського поліцейського, через що водій вправі ігнорувати вимоги російською мовою.

Так, представник зазначає, що дійсно 11 жовтня 2024 року приблизно о 11 год. 50 хв. ОСОБА_1 з особистих мотивів знаходився у дворі багатоквартирного будинку на АДРЕСА_2 , коли до нього звернулися працівники структурного підрозділу управління патрульної поліції у м. Дніпрі.

Поліцейські, на думку представника, під впливом події на перехресті, до якої нічим причетність ОСОБА_1 поза розумним не доведена, з перших секунд спілкування, поводили себе упереджено та провокативно, порушуючи норми чинного законодавства.

На вимогу ОСОБА_1 надати докази порушення правил дорожнього руху поліцейські 30 хвилин не могли, надалі провокуючи водія.

Крім КУпАП, обов`язкові вимоги щодо процедури проведення розгляду справи продубльовані та деталізовані в окремих інструкціях. Зокрема, відповідно до п.8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, справа розглядається в присутності водія. За відсутності водія справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення його про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з п.9 Інструкції № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський повинен оголосити, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до відповідальності, зобов`язаний роз`яснити водієві його права і обов`язки. Після цього заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Однак вказані вимог порушені, справа не розглядалась взагалі.

Також представник зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17.

Так, представник зазначає, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази вимоги працівників поліції зупинити автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст. 280 КУпАП України, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.122-2 КУпАПадміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Водночас, матеріали справи не містять доказів невиконання ОСОБА_2 вимоги про зупинку транспортного засобу, зокрема з відеозаписів долучених до матеріалів справи вбачається, що автомобіль патрульної поліції рухається та спілкується з невідомою особою, якій повідомляє про необхідність зупинити транспортний засіб, на відеозаписі чути лише відповідь якоїсь особи, яка повідомляє, що зупинить транспортний засіб після того як перетне перехрестя. З відеозапису неможливо встановити, з ким саме спілкувались працівники поліції з приводу необхідності зупинки та за яким транспортним засобом вони рухались, так як на відеозаписі лише чутно голоси під час розмови та видно кермо автомобіля патрульної поліції. Працівники поліції заїхали у двір, подали звуковий сигнал та світловий сигнал, кому саме подано сигнали, з відеозапису не можливо встановити. Потім автомобіль поліції зупинився та працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля. Під час спілкування через майже закрите скло з водієм автомобіля працівник поліції повідомляє водію про порушення правил дорожнього руху та про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП. На вимогу водія працівники поліції тривалий час намагаються завантажити відеозапис, який би підтверджував правопорушення водія, однак, на відеозаписі не зафіксовано, чи надали для ознайомлення водію відеозапис. Працівники поліції спілкуються з водієм державною мовою.

Так як відеозапис не повністю відображає подію, тому не можливо встановити, кому саме було висунуто вимогу про зупинку транспортного засобу.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі, що 11.10.2024 о 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Bentley Continental, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Л. Шрамко