Справа №574/418/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/942/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря судового засідання Демченко А.Д., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О., розглянувши в режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 05 травня 2024 року близько 12 год. 48 хв. в м. Буринь по вул. Вознесенській, маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував автомобілем ЗАЗ «Таврія», номерний знак НОМЕР_1 та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами. Так, відмова ОСОБА_1 від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння ґрунтується виключно на відеозаписі та на показах самого ОСОБА_1 .

Окрім цього, відповідно до відеозапису, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти саме медичне освідування на стан наркотичного сп`яніння.

Також судом не надано належної оцінки доводам свідка про те, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено одразу після події, без найменшої перерви і ознаки наркотичного сп`яніння за цей час не могли пропасти. Так, відповідно результатів освідування, яке пройшов ОСОБА_1 самостійно, останній не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно, судом першої інстанції при винесенні постанови було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому постанова судді є незаконною.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лішунова Є.О., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 05 травня 2024 року серії ААД № 009146;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписів із нагрудної камери працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля, якими зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Із відеозапису записаного на нагрудну камеру працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля, вбачається, як 05 травня 2024 року о 12 год. 48 хв. по вул. Вознесенській, працівниками поліції було зупинено автомобіль ЗАЗ «Таврія», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Працівники поліції повідомила водія про причини зупинки, а саме не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку під час здійснення обгону велосипедистів, які рухалися в попутному напрямку та рух транспортного засобу на смузі зустрічного руху.

Під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (порушення мови та координації рухів).

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Проте, ОСОБА_1 категорично відмовився проїжджати до медичного закладу в м. Буринь для проходження медичного огляну на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи викладене, працівниками поліції було вірно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб разом із іншими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

Тобто, долучений відеозапис містить інформацію щодо факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є правильними.

Так, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що в ході спілкування з працівниками поліції, у останніх виникла підозра про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння за наявності відповідних ознак порушення мови, координації рухів, про що його безпосередньо було повідомлено та неодноразово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а саме в закладі охорони здоров`я м. Буринь. Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 за власною ініціативою в той же день в медичному закладі пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результатом якого є встановлений лікарем висновок про відсутність в нього ознак наркотичного сп`яніння - не наприймаються до уваги, оскільки водію інкриміновано не перебування в стані наркотичного сп`яніння, а ухилення від проходження такого огляду, що не є тотожним за своїм правовим змістом, а відтак наданий притягнутим висновок про відсутність в нього ознак наркотичного сп`яніння не впливає на правильність кваліфікації його дій та доведеність його вини.

Крім того, нормами як ПДР так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, не передбачено особисте проходження особою у якої виявлено ознаки сп`яніння огляду в медичному закладі.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.2.5. ПДР України.

До того ж, згідно п.9 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто присутність працівників поліції під час проведення медичного огляду водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є обов`язковою, що не було дотримано ОСОБА_1 під час його самостійного звернення до закладу охорони здоров`я.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 06 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.