Номер провадження: 33/813/2160/24
Номер справи місцевого суду: 504/3383/23
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Чередник К.А., Шульженка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 грн. з позбавленням права керування строком на один рік. ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

З вказаної постанови вбачається, що 01.08.2023 року о 00:37 год. за адресою: Одеська область Одеський район смт. Доброслав вул. Центральна, 29, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Nissan Rogle» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер було проведено з порушенням чинного законодавства;

2)перелік в постанові суду документів щодо вини ОСОБА_1 без розкриття їх конкретного доказового змісту не можуть підтверджувати вину останнього;

3)в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків;

4)оскільки висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на доказах у справі, є неправильними, то постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року підлягає скасуванню;

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №123162 від 01 серпня 2023 року з якого вбачається, що 01 серпня 2023 року о 00:37 год. за адресою: Одеська область, Одеський район смт. Доброслав, вул. Центральна, 29, ОСОБА_1 , керував автомобілем Nissan Rogle номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- роздруківка з якої вбачається, що ОСОБА_1 водійське посвідчення НОМЕР_2 категорії В видне 11.05.1978 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що він визнає себе винним у порушенні комендантської години і готов за це нести відповідальність. Більше ніякої вини він не визнає;

- відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що стоїть автомобіль у якого відкритий багажник, біля автомобіля стоїть жінка, яка спілкується із працівниками поліції. Працівник поліції питає, чому водій не може вийти із транспортного засобу та відкрити сам багажник. Жінка говорить, що у її чоловіка ОСОБА_1 був інсульт та йому важко вийти із автомобіля. Потім працівник поліції запитав водія з якої причини останній порушує комендантську годину. ОСОБА_1 пояснив, що йому було треба їхати додому, там залишилася собака. Працівник поліції сказав, що це не поважна причина, на що ОСОБА_1 сказав, що працівник поліції за це його не посадить. Працівник поліції спитав, як так, що у ОСОБА_1 болять ноги, а він сідає за кермо. Водій відповів, що лікар дозволив. Потім, ОСОБА_1 вийшов з транспортного засобу. В ході бесіди з водієм у працівника поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, повідомивши про це водія, запропонував йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 став поводити себе досить агресивно, сказав, що проходити такий огляд не буде. Працівник поліції запропонував проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 сказав, так він поїде до Доброславської лікарні. Працівник поліції повідомив, що вони поїдуть до іншого медичного закладу, оскільки у Доброславській лікарні не має відповідного сертифікату для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівник поліції запропонував сісти у його службовий транспорт, однак ОСОБА_1 відповів, що свій транспортний засіб не лишить. Потім ОСОБА_1 почав говорити, що він поважна людина і працівники поліції його принижують. Працівник поліції повідомив, що нічого такого він не робить, він лише виявив ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки від ОСОБА_1 відчувався запах алкоголю. Інший працівник поліції також підтвердив, що від водія відчутний запах алкоголю, а тому вони пропонують йому пройти огляд. ОСОБА_1 сказав, що він може пройти огляд, однак не хоче. Працівники поліції під час бесіді із ОСОБА_1 декілька разів питали чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, або проїхати до медичного закладу. Однак ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 було попереджено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол був ОСОБА_1 зачитан, потім ознайомлено із його змістом. Надано можливість надати свої пояснення та заперечення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

За правилами частин 2-3 статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено протокол про адмінстративне правопорушення.

Щодо посилань апеляційної скарги на те, що перелік в постанові суду документів щодо вини ОСОБА_1 без розкриття їх конкретного доказового змісту не можуть підтверджувати вину останнього, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, в протоколі серії ААД №123162 від 01 серпня 2023 року вказано, що в зазначений день та час ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що являє собою суть інкримінованого йому правопорушення.

Також, до протоколу були долучені наступні докази, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку: письмові пояснення ОСОБА_1 та диск з відеозаписом. Крім того, для повного та всебічного розгляду справи ОСОБА_1 надавав особисті пояснення в судовому засіданні суду першої інстанції. В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною водія, пояснення її були аналогічними поясненням самого ОСОБА_1 . Допитаний в судовому засіданні був поліцейський СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3, який складав адміністративний протокол. Також судом першої інстанції були долучені й інші докази у справі: звернення ОСОБА_1 із скаргою на дії працівників поліції у відповідні органи. Відповідь на скаргу отриману з Одеського районного управління поліції №2 відділення поліції№3 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 серпня 2023 року №61.1/Ш-210 з якої вбачається, що працівники поліції діяли в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства.

Отже, з наданих суду доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №123162 від 01 серпня 2023 року, яким зафіксовано місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом, який було зроблено з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою приладу Драгер, а також факт відмови проходження такого огляду у медичному закладі.

Довід апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що після цих змін до КУпАП з 17.03.2021 року свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

Тобто, працівники поліції мають право проводити огляд на стан сп`яніння без участі свідків, за умови відеофіксації.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейський, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, діяв відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис у сукупності з іншими матеріалами адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що даний відеозапис є належним, допустимим і достатніми, оскільки відображає вчинене адміністративне правопорушення у день, час та у місці, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджується з наданими поліцейськими іншими доказами та не суперечать ним, а доповнюють матеріали справи. Тобто, у апеляційного суду відсутні сумніви у недостовірності даних відеозаписів.

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог ст. ст. 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що оскільки висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на доказах у справі, є неправильними, то постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року підлягає скасуванню, не заслуговує на увагу з огляду на те, що це є особистою незгодою його з винесеною постановою і ніякого правового підґрунтя в собі не несе.

Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 01 серпня 2023 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова