Номер провадження: 33/813/2540/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тивоненка Данила Руслановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців; стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмір 605,6 гривень.

В мотивування оскаржуваної постанови судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.08.2024, близько 06:58, керуючи автомобілем Volkswagen Golf Plus, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр.Небесної Сотні в м.Одесі, під час здійснення повороту праворуч, в порушення п.10.4 Правил дорожнього руху України був неуважним, не впевнився в безпеці свого маневру, не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїжджій частині дороги, та при зміні напрямку руху, а саме повороту праворуч, не надав переваги в русі автомобілю Dodge, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку праворуч у правій смузі, та допустив зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Тивоненко Д.Р., звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.

Також разом з апеляційною скаргою просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що копію оскаржуваної постанови не отримували поштою, а ознайомившись з матеріалами вказаної справи 02.10.2024 року дізнались про ухвалення оскаржуваної постанови.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, апелянт зазначає, що внаслідок ДТП постраждалих не було, він визнав свою провину за вчинення правопорушення, про що надав письмові пояснення до протоколу серії ЕПР 1 №107524 від 04.08.2024 року. Крім того, з ОСОБА_2 апелянт на місці мирно врегулював питання щодо відшкодування матеріальної шкоди. На даний час потерпілий будь-яких претензій не заявляє. До того ж зазначає що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та йому часто доводиться виконувати службові завдання керуючи службовим автомобілем, про що надав відповідну довідку.

Апелянт вважає, що накладений вид адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є неспіврозмірним з характером вчиненого правопорушення, його особою та степенем його вини.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Тивоненко Д.Р., ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувану постанову скаржник не отримував, з вказаною постановою ознайомився 02 жовтня 2024 року про, що свідчить власноручний підпис опари в заяві про ознайомлення з матеріалами справи №947/24910/24 (а.с.9).

Отже, враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а також для забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року.

Щодо суті апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень статей 280 та 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №107524 від 04.08.2024 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4) та потерпілої ОСОБА_2 (а.с.3).

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з цим, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував до нього найсуворіший вид адміністративного стягнення.

Так, в мотивувальній частині постанови суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців; стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмір 605,6 гривень, що апеляційний суд з огляду на доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що судом першої інстнації не було встановлено наявність або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини щодо ОСОБА_1 , що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 вину при складанні протоколу про адміністративне правопорушення визнав, у зв`язку з чим дану обставину, яка прямо передбачена ст. 34 КУпАП, необхідно визнати, такою, що пом`якшує відповідальність.

При цьому, обставин, передбачених ст. 35 КупАП, такими, що обтяжують відповідальність, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд вважає необхідним врахувати обставини щодо ОСОБА_1 , що мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також, що позбавлення прав керування транспортними засобами приведе його до тяжкого матеріального стану, оскільки, як зазначає ОСОБА_1 , він є військовослужбовцем та задля виконання службових завдань йому для повноцінного використання своїх службових обов`язків ОСОБА_1 потрібно постійно мати та використовувати водійське посвідчення, про що свідчить довідка видана начальником прикордонного загону полковником ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що дослідження особи правопорушника відбулося лише формально, вид стягнення обраний без достатнього обґрунтування.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Адміністративне правопорушення (проступок)-протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на охоронювані законом суспільні відносини і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення характеризується низкою ознак: дія або бездіяльність, тобто діяння; діяння суспільно небезпечне; діяння протиправне; діяння винне; діяння каране.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи оскаржувану постанову враховує що 29 жовтня ВР підтримала продовження воєнного стану в Україні на 90 діб. Законом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05:30 10 листопада на 90 діб. Тобто до 7 лютого 2025 року. Виконання військового обовязку є пріорітетним обовязком громадян України. Для повноцінного виконання цього обовязку ОСОБА_1 потрібно мати водійське посвідчення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення з призначенням ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу. В решті постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 33, 34, п. 3 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 840 гривень.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 08 листопада 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький