Номер провадження 3/523/5252/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КпАП України.

Із Протоколу Серії ЕПР1 № 104373 від 26.07.2024 року вбачається, що 26.07.2024 року, близько о 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , керував вантажним т/з, у АДРЕСА_2 , на якому відсутні, передбачені конструкцією бризковики, порушення вчинено повторно протягом року постанова НК 373412 від 12.08.2023 року, чим порушив вимоги п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України.

Представник правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду письмові пояснення, в яких вказує на те, що на даний час не можливо встановити чи дійсно були відсутні бризковики або задній захисний пристрій на транспортному засобі під керуванням ОСОБА_1 , оскільки жодного доказу до матеріалів справи поліцейськими долучено не було. А тому, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті передбачена ч. 4 ст. 121 КпАП України.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, із Протоколу Серії ЕПР1 № 104373 від 26.07.2024 року вбачається, що 26.07.2024 року, близько о 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , керував вантажним т/з, у АДРЕСА_2 , на якому відсутні, передбачені конструкцією бризковики, порушення вчинено повторно протягом року постанова НК 373412 від 12.08.2023 року, чим порушив вимоги п. 31.4.7.е Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах доданих до протоколу відсутні відеозапис події з нагрудної камери працівників поліції, пояснення будь-яких свідків події, або інші докази винуватості ОСОБА_1 .

В матеріалах справи, окрім протоколу, відсутні жодні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення інкриміноване останньому у протоколі Серії ЕПР1 № 104373 від 26.07.2024 року.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають судді можливості дійти висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення письмовим поясненням ОСОБА_1 та об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості останнього у вчиненому правопорушенні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 241, 283, 284 КпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер