Провадження № 3/592/18/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

25.08.2023 о 23:06 в м. Суми, по вул. Іллінська, в районі буд.8 водій ОСОБА_1 керував т/з Toyota Corolla н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за згодою водія за допомогою газо-аналізатора Drager 6820, ARHK-0128, результат тесту №1156 від 25.08.2023 позитивний 0.71 ‰ (проміле). Водій з результатами тесту згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені. Враховуючи, що за вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

В наданому суду клопотанні захисник Павловський В.А. просить призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не оспорює фактичних обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю визнає свою вину у вчиненому та щиро кається. ОСОБА_1 протягом останнього року бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області, що є гарячою точкою та територією, де постійно активно ведуться бойові дії. ОСОБА_1 використовує свій власний транспортний засіб для того, щоб вчасно та оперативно прибути на службу у разі будь-якої загрози. ОСОБА_1 нагороджений відзнакою командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вже після вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 присвоєно чергове військове звання, що свідчить про виправлення останнього та його належну поведінку. ОСОБА_1 має вкрай позитивні характеристики за місцем несення служби, де зазначено про виконання ним бойових завдань в умовах, пов`язаних з ризиком для життя. Під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів ОСОБА_1 поводив себе тактовно, ввічливо, виконував усі вказівки працівників поліції. Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом позбавить його можливості виконувати важливу місію у важкий для нашої країни час, де йде війна у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Дії, вчинені ОСОБА_1 , не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, та вона є значно меншою від користі, яку привносить ОСОБА_1 для держави та суспільства.

Вказані обставини в своїй сукупності, на переконання захисника, є підставою для призначення ОСОБА_1 більш м`якого стягнення, ніж визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з застосуванням аналогії права.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №619421 від 25.08.2023 такими доказами:

- результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу Alcotest Drager 6820 ARHK-0128, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2,3);

- довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року та про наявність у нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 21.09.2009 (а.с.5);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та встановленому на службовому авто відеореєстраторі, здійснених згідно зі ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» (а.с.6).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням встановлених обставин справи та відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому доводи сторони захисту про застосування у даному випадку аналогії права з призначенням ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, не заслуговують на увагу суду.

Так, відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

У свою чергу, ЄСПЛ, дійсно, неодноразово звертав увагу на недосконалість законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, поширивши тим самим певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30 січня 2015 року у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

При цьому, виходячи із системного аналізу законів України, в тому числі і КУпАП, а також усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення питання накладення на особу адміністративного стягнення, гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не поширюються, оскільки прогалини у законодавстві України про адміністративні правопорушення у цій сфері немає, і про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання мова не йде, що у свою чергу не надає можливості застосувати аналогію закону, як просить захисник у поданому клопотанні.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Т.В. Шияновська