Справа № 578/325/24
провадження № 3/578/238/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2024 року селище Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Басова В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ЗСУ, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2024 року серії ААД № 009488, який був складений інспектором СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП лейтенантом поліції Рябуха С.О. відносно ОСОБА_1 , що 04 квітня 2024 року о 11 год 51 хв в смт. Краснопілля по вул Перемоги,14 водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2104 н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера 6820 та в мед закладі м. Суми відмовився. Від керування відсторонений та попереджений про повторність данної статті, що зафіксовано на порт відео 11139948/8 і DSJ-D2-8086409, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

24 травня 2024 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення , в яких він вину не визнає, зазначає, щовін перебуває на посаді старшого стрільця-оператора 2 стрілецького відділення 1 взводу 2 стрілецької роти в/ч. НОМЕР_3 та на даний час виконує бойові завдання на території Краснопільської громади Сумської області, пов`язані із захистом кордону України від сусіднього агресора, виявленням та знешкодженням груп ДРГ.

04.04.2024 він разом з колегою військовослужбовцем сержантом ОСОБА_2 , о 11:30 годині на автомобілі марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поїхали до смт. Краснопілля. Керував автомобілем як він так і ОСОБА_3 бо по дорозі вони ламалися. У стані алкогольного чи наркотичного сп`янінні не перебували, алкоголь та наркотичні препарати не вживають взагалі. Так, як військовослужбовеці то несуть службу на бойовій позиції, де вживання алкоголя заборонено, про що інформований. Він та ОСОБА_3 пробували у задовільному стані, почували себе добре, були трохи втомлені після нічного чергування.

Близько 11:50 години вони заїхали до смт. Краснопілля, там заходили до продуктових магазинів, та періодично то ОСОБА_3 то він сідали за кермо автомобіля. В подальшому вони зупинилися по вулиці Перемоги, на місці зупинки транспортних засобів, та мали зайти до автомагазину. За нами став патрульний автомобіль поліції, у цей час вони вже вийшли з автомобіля, закрили його дверцята, та перебували у його передній частині. Він та ОСОБА_3 перебували у військовій формі. Із патрульного автомобіля вийшло двоє працівників поліції, які в подальшому покликали назад його та ОСОБА_3 до автомобіля.

Останні дивилися в напрямку їхнього автомобіля і помітили його місця пошкодження та відсутність бризговиків, які напевно відпали при виїзді з місця несення служби, де болотиста місцевість. Вказали, що так їздити не можна з пошкодженнями кузова автомобіля та відсутністю бризговиків, на що він їм відповів, шо автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 використовується військовими у військовій службі, та механічні пошкодження отримав під час несення військової служби.

Останні розпочали з ним спілкування у зверхньому тоні, сказали, щоб він не сперечався, та вказали на те, що це порушення ПДР України, тому щоб не був таким розумним вказали, що складуть саме на нього адміністративний протокол, і попросили не відходити від автомобіля. Так, як всі військовослужбовці керували даним автомобілем у тому числі ОСОБА_3 то йому було все рівно на кого складуть даний протокол.

Працівники поліції, про причину виклику до автомобіля та причину зупинки, яку вони не здійснювали, не пояснили.

Він працівникам пояснював, що поспішає, так як несе службу на прикордонних позиціях Сумської області. Вони вказали, що їм це не цікаво. Один з працівників поліції попросив пред`явити посвідчення водія, на що він почав його шукати та згадав, що залишив, у цивільній формі одягу, яка перебувала у сумці на позиції. У нього на телефоні перебувало сфотографоване водійське посвідчення, та він їм його показав, а також відомості про наявне посвідчення водія показав в застосунку «Дія», їм цього було не достатньо так, як вони хотіли оригінал. На що він їм пояснив, що з оригіналів має лише військовий квиток, на що останні ознайомилися з ним та переписали його дані.

Так, на нього працівник поліції склав адміністративний протокол серії БАВ № 187584, де у протоколі заначив, що зупинив автомобіль о 11:54 годині (зауважив, що на вимогу працівника поліції вони не зупинялися) та о 12:16 годині склав вказаний протокол за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами).?

З даним протоколом він ознайомився, підписав його та йому надали його копію, яка писалася через копірку та має погану якість, досить погано читається.

В подальшому працівники поліції вказали, що він схвильований та напевно вживав алкогольні напої, на що запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Вони діставали з автомобіля відповідний прилад та до нього відповідну пластикову трубку в яку потрібно було дути. Однак дана трубка була не запакована, на що він заперечив так проходити освідування, та відповідної трубки запечатаної в них не було та останні не бажали його вести до медичного закладу. Він також запитував чи сертифікований прилад освідування та говорив, щоб йому показали сертифікат, на що останні уходили від даної розмови та нервували і тиснули на нього. Працівники поліції між перервами відеозаписів змушували вказати, щоб він відмовлявся від освідування та їхав куди потрібно так буде швидше.

Згідно п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015, №1452/735 (далі-Інструкція), використання працівниками полії чи в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В матеріалах справи відсутня назва даного тесту, сертифікація.

Він вказував, що поспішає на службу та їм відмовив, тому останні розпочали у автомобілі, щось писати, а саме напевно інший протокол, з яким не дали йому ознайомитися та під час його складання не були присутні сторонні люди, які б дане засвідчили та йому про них нічого не повідомили, тобто поняті не залучалися. Офіційно пройти освідування на сертифікований (повірений) тестований прилад з відповідною запечатаною трубкою, працівники поліції в присутності понятих чи проїхати до медичного закладу йому не пропонували.

Також, зауважив, що відповідно до Інструкцієї із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу II передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, що відповідно працівниками поліції даного виконано не було. Сам відеозапис проводився відривками, у зручний для працівників поліції момент часу та обстановки. Враховуючи те, шо поліцейські можливо здійснювали відеофіксацію то вони, без участі понятих лише формально зазначили ознаки того, що він ніби то перебував у стані алкогольного сп`яніння, не надали, йому жодних доказів, які б підтвердвали наявність цих ознак; зокрема, не вказали на наявність цих ознак свідкам понятим, та від них не відібрали пояснення з цього приводу або зафіксували їх за допомогою відеозапису. Оскільки, як він зазначав, понятих працівники поліції не залучали.

Працівники поліції при розгляді адміністративного правопорушення, зокрема відповідно до Інструкції № 1026, не зафіксували, безпосередній факт його керування транспортним засобом чи перебування за кермом автомобіля.

В подальшому працівники поліції вказали, що він більше їм не потрібен, щодо нього жодних обмежувальних заходів у пересуванні не було застосовано та дана вимога працівниками поліції не висувалася.

Тому, він в подальшому вільно пішов до автомагазину, де купив запчастини до автомобіля, і купував воду та хліб. Поспішав назад повернутися на позицію.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі, незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції проводиться в закладах охорони здоров`я. Всупереч даних положень на місці зупинки працівниками поліції жодного огляду не проводилось.

Звернув увагу суду, що він жодним чином не відмовлявся і не чинив перешкод працівникам поліції, протокол відносно нього складений без жодних на те підстав. Крім того, у протоколі за ст. 130 КуПАп та на боді камерах, а саме проміжках різного записаного відео, не відповідає дійсності час фіксації відмови від освідування, як зазначили працівники поліції в протоколі, з яким йому не надали ознайомитися та де вони його взагалі склали не зрозуміло.

Згідно п.10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015, №1452/735 (далі-Інструкція), йогом али супроводити до медичного закладу для освідування та відібрати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, що працівники поліції не зробили. Та склавши на свій розсуд адміністративний протокол за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КуПАп, не повідомивши йому про дане, поставили своїми діями в таку обстановку, ніби він перебуває в стані алкогольного спяніння.

Так, саме відповідно до п.п. 8, 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. На що відповідно нього жодного Направлення працівник поліції не виписав та не вказав про дане.

Таким чином, вважав, що направлення не було виписано та йому представлено для проходження освідування в медичному закладі чим відсутні докази, які б свідчили про те, що працівник поліції вжив правомірних заходів до його освідування та діяв згідно зазначеної вище Інструкції.

Таким чином, відповідно до п. 2.5 ПДР України «визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», працівники поліції своїми діями не забезпечили йому умови проходження в установленому порядку медичний огляд.

Вважав також, що права, передбачені ст. 268 КУпАП йому були роз`ясненні формально і не повно, тому він був позбавлений можливістю скористатись юридичною допомогою.

Таким чином, вважає, що огляд, особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції, в результаті припущення працівників поліції, що він перебував у стані сп`яніння, та складання ними адміністративного протоколу серії ААД №009488 здійснено з порушенням вимог Інструкції і він має вважатися недійсним.

Також, додав копію медичної характеристики від 04.04.2024, яку було складено на нього медичним підрозділом військової частини НОМЕР_3 , відразу після прибуття до місця несення служби, за результатами медичного огляду викладено його загальний стан здоров`я та письмово фельдшером медичного пункту зазначено, що за зовнішнім оглядом, ходою та запахом з порожнини рота ознак сп`яніння, запаху алкоголю, не виявлено.

Просив закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні правопорушення не визнав, надані ним письмові пояснення підтримав.

З пояснень свідка ОСОБА_4 , допитаного в судовому засіданні 11 червня 2024 року встановлено, що він являється фельдшером медичного пункту військової частини НОМЕР_3 та 4 квітня 2024 року у другій половині дня він провів огляд старшого солдата ОСОБА_5 після його прибуття до місця несення служби та склав медичну характеристику, якою засвідчив відсутність у останнього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі вказується суть адміністративногоправопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. При складенні протоколу особі, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Така вимога уповноваженого органу повинна бути законною.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Випадки, коли поліцейський може зупиняти транспортний засіб визначені ст.35 Закону України «Про національну поліцію», зокрема у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. При цьому поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

При перегляді відеодиску встановлено, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять відомості про притягнення або звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, що було покладено як підставу зупинки.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 , «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають підвпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ,і проведення такого огляду» постановлено: Міністерству охорони здоров`я вжити заходів для розширення мережі закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Пунктами 2, 3, 4, 5 вказаного Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря- фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Аналогічна норма міститься в п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Пунктом 8 цієї Інструкції передбачено, що направлення водія транспортного засобу до лікаря закладу охорони здоров`я здійснюється із оформленням письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 цієї Інструкції.

Пунктами 3, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735, визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час перегляду відеозапису, який надано суду як доказ, встановлено, що поліцейським не проводився огляд на ознаки алкогольного сп`яніння, та таких даних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається. Відсутність у ОСОБА_5 у другій половині дня 4 квітня 2024 року будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, підтверджується і показами свідка- фельдшера медичної частини.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що у ОСОБА_5 були ознаки алкогольного сп`яніння, тобто, не було правових підстав для направлення вказаної особи для проходження медичного огляду на предмет виявлення такого сп`яніння.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення (розділ 1 п.2 п.п.1). Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ 3 п.2). Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань (розділ 8 п.3,4). Наведене свідчить, що з метою фіксації фактів порушення водіями ПДД України передбачено проведення поліцейськими відеозапису за допомогою відеореєстратора патрульної машини та нагрудних камер, які є належними та допустимими доказами, на підставі яких встановлюються фактичні обставини справи, у тому числі, доведення винуватості особи у вчиненні правопорушення. Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є: забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення; усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій; перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

До справи про адміністративне правопорушення долучено DVD-диск з відеозаписами правопорушення ОСОБА_5 які зафіксовано з нагрудних відеокамер поліцейських.

Однак, всупереч вимог даної інструкції, відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських є не суцільними, звукозапис на відеокамері у деяких моментах є нерозбірливим.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст 245, 247, 252, 268, 269,272, 280, 283 285, 287 - 289, 291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя В.І.Басова