Провадження № 3/638/6661/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Мизиненка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з вищою освітою, неодруженого, який утриманців не має, ФОП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не є особою з інвалідністю,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 122550 від 03.09.2024, 03.09.2024 о 23 год.02 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ахсарова, 3Г у м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, звужені зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКПЛ м. Харків, вул. Ахієзерів, 18а відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що його автомобіль був припаркований, не рухався, підійшов працівник поліції, перевірив документи, провів огляд речей та автомобіля. Після цього, інспектор поліції безпідставно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, при цьому будь-яких ознак такого сп`яніння не встановлював та не оголошував. Просив суд закрити провадження у справі через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Мизиненко Д.В. підтримав позицію ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Також ОСОБА_1 подані письмові пояснення у справі, в яких він зазначає, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під його керуванням, він знаходився за кермом транспортного засобу у нерухомому стані у дворі будинку, отже по справі не доведений факт керування. Крім того, долучений до матеріалів справи відеозапис не є цілісним. Ознаки сп`яніння йому не повідомлялись, підстав вважати, що він перебуває у стані сп`яніння не було, алкоголь, наркотичні засоби ОСОБА_1 взагалі не вживає, його поведінка при спілкуванні з працівниками поліції була адекватною, будь-яких ознак сп`яніння не мав, тому у інспекторів поліції не було законних підстав пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. Також, направлення на проходження медичного огляду складено вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення. Після цього випадку, 05.09.2024 поліція також направляла його на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, проте згідно висновку № 2538 ознак сп`яніння не виявлено, як й при медичному обстеженні у лабораторії «Аналітика» 05.09.2024 (висновок № 1350339 від 05.09.2024). Дії працівників поліції вважає упередженими, направленими на його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності.

До пояснень долучені копія Висновки № 2538 від 05.09.2024 КНП ХОР ОКПЛ, згідно якого 05.09.2024 у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено; копія результату дослідження медичної лабораторії «Аналітика» № 1350339 від 05.09.2024, відповідно до якого наркотичні речовини в сечі ОСОБА_1 не виявлено.

Суд, заслухавши учасників розгляду та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 Розділу 2 вказаної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Судом досліджений відеозапис з бодікамер поліцейських, долучений у якості доказу. За результатами такого дослідження встановлено, що працівники поліції не оголошували водію ознаки його знаходження у стані сп`яніння, а одразу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На неодноразові прохання ОСОБА_1 повідомити йому ознаки сп`яніння, причини для проходження огляду, працівниками поліції такі роз`яснення не надані.

Разом з тим, згідно вищевказаних вимог Інструкції, передумовою для вимоги працівників поліції до особи пройти огляд на стан сп`яніння повинно бути встановлення ознак такого сп`яніння, а не лише припущеннями працівників поліції щодо такого стану.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці, порушень мови не вбачається.

Таким чином, відсутність на відео явних ознак сп`яніння, разом з іншими вищевказаними порушеннями, ставлять під сумнів законність вимоги поліцейського про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння за даних конкретних обставин і, відповідно, наявність складу інкримінованого правопорушення.

Згідно із вимогами ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підставі викладеного, суд констатує, що ОСОБА_1 було направлено на огляд з метою виявлення стану сп`яніння із порушенням встановленого порядку.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованими доводи сторони захисту щодо недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі час та місці. З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції слідують за автомобілем марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 , що рухається по прибудинковій території, час відеозапису 23-02 год. 03.09.2024. Не заперечувався факт керування транспортним засобом й самим ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції.

Щодо інших доводів сторони захисту, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з наведеним та встановленням судом факту порушення вимог ст. 266 КУпАП при направленні ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, суд не надає окремої оцінки доводам щодо порушень, які, на думку сторони захисту, мали місце при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення.

При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.В. Невеніцин