Справа № 487/9654/24
Провадження № 3/487/2463/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Лагода А.А., при секретарі Ходикіну М.М., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Миколаївській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відоме, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 серії ЕПР1 №151128, 15.10.2024 о 11 год. 15 хв. в м. Миколаєві по вул. 7 Поперечній, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, що створило небезпеку дорожнього руху та здійснив зіткнення з т/з Кіа Magentis д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в наслідок чого т/з отримали механічні пошкодження чим завдано збитків. Вказаним, особа порушила вимоги п.п.13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 серії ЕПР1 №151171, 15.10.2024 о 11 год. 15 хв. в м. Миколаєві по вул. 7 Поперечній, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого місце події залишив. Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою від 14.11.2024 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КупАП не визнав. Пояснив, що рухався по правій полосі, з обох сторін дороги були припарковані автомобілі, другий учасник ДТП їхав навпроти та мав можливість його пропустити в поворот заїзду в двір, але не пропустив. ОСОБА_3 нікуди було діватися бо він максимально прийняв праве положення до припаркованих автомобілів на відміну від другого учасника. ОСОБА_1 уточнив, що перед другим учасником ДТП рухалось авто і він спокійно з ним роз`їхався, а от учасник ДТП їхав прямо на нього, мав можливість вивернути кермо і роз`їхатись але цього не зробив та допустив збиття в його автомобілі дзеркала заднього огляду. ОСОБА_1 оглянувся і побачив, як інший учасник ДТП продовжив рух не зупиняючись, що зумовило його розвернутись і наздогнати іншого учасника ДТП. ОСОБА_1 викликав поліцію та догнавши іншого учасника ДТП повідомив про подію і при розмові інший учасник ДТП спочатку погодився компенсувати вартість пошкодженого дзеркала тому ОСОБА_1 відкликав поліцію. В процесі бесіди інший учасник ДТП змінив свою думку щодо компенсації вартості пошкодженого дзеркала і ОСОБА_1 знов викликав поліцію.

Інший учасник події ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлялась своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ, зокрема за допомогою СМС повідомлення. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому клопотання про відкладення судових засідань не подавав, причини неявки не повідомлено.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що в той день він їхав в автомобілі разом з ОСОБА_1 , як пасажир, рухались по вулиці дуже повільно бо було багато припаркованих машин з обох сторін. Рух здійснювався максимально до правої частини дороги, інший учасник ДТП намагався проїхати на значній швидкості ніж була швидкість їхнього автомобіля та не звернув уваги, та зачепив дзеркало їх авто. Після чого вони зупинились, оглянулись і помітили, що інший учасник ДТП продовжив рух не зупиняючись. Вони розвернулись, наздогнали іншого учасника ДТП, який повідомив, що не помітив пошкодження дзеркала їхнього автомобіля бо на його авто не було видно явних пошкоджень. Свідок ОСОБА_4 на запитання суду повідомив, що інший учасник ДТП мав можливість роз`їхатись з ними не допустивши ДТП якби вибрав безпечну швидкість та вчасно вивернув колеса аби не контактувати дзеркалами.

Згідно письмових пояснень до протоколів, наданих 15.10.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи на місці пасажира в автомобілі Тойота камрі рухались по вул. 7 Поперечна від МРЕО в сторону Центрального ринка по своїй смузі але сталась ДТП з автомобілем Кіа водій якого не дотримався безпечної відстані на зачепив їх автомобіль після чого продовжив рух до кінця вулиці. Після чого вони поїхали за ним бо було враження, що автомобіль Кіа поїхати геть.

Згідно письмових пояснень до протоколів, наданих 15.10.2024 ОСОБА_2 , він їхав в сторону МРЕО по правій стороні на зустріч їхала Тойота кемрі, водій якого зачепив дзеркало його авто своїм дзеркалом. Водій Тойота кемрі поїхав далі, а він поїхав далі і зупинився біля МРЕО. ОСОБА_2 їхав максимально близько до припаркованих машин.

Згідно письмових пояснень до протоколів, наданих 15.10.2024 ОСОБА_5 , рухався по вул. Транспортний провулок у напрямку Центрального ринка та водій транспорту який рухався назустріч зачепив дзеркало його автомобіля чим скоїв ДТП хоч міг уникнути цих дій. Зі свого боку ОСОБА_5 прийняв максимально праву сторону бо іншого не дозволяла ситуація, він зупинився, а водій іншого автомобіля поїхав далі тому він поїхав за ним і тому з`їхав з місця ДТП.

На схемі ДТП до протоколу від 15.10.2024 зафіксовано ймовірне місце зіткнення т/з Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 з т/з Кіа Magentis д.н.з. НОМЕР_2 по вул. 7 Поперечній на якій з обох сторін вулиці схематично зображено з обох сторін припарковані автомобілі .

Згідно протоколу серії ЕПР1 №151128 від 15.10.2024 ОСОБА_1 інкримінують порушення п.13.3 ПДР, згідно якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , відомості з протоколу ЕПР1 №151128 від 15.10.2024, схемі ДТП до протоколу від 15.10.2024 не дають суду підстав вважати поза розумним сумнівом, що ДТП сталося саме з вини водія т/з Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 та відповідно наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

А відтак ставити у провину ОСОБА_1 вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яке викладено в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 серії ЕПР1 № 151171 у суду не має підстав, оскільки вказане адміністративне правопорушення безпосередньо пов`язане з адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи наведене, суд вважає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст. 122-4 КУпАП не доведеним, оскільки вони не ґрунтується на об`єктивних даних, що є у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст. 122-4 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 221, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Суддя А.А. Лагода