Справа №: 486/950/24 Провадження № 3/486/584/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

за участю особи яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 ,

розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Шестерня, Високопільського району, Херсонської області, працюючого водієм ВП ПАЕС АТГ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №785115 від 17 травня 2024 року, 17 травня 2024 року о 07:36 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Європейській, біля будинку 31А в м. Южноукраїнську, Миколаївської області, в порушення вимог п. п. 12.1, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, не вибрав безпечної швидкості руху, не надав перевагу у русі пішоходу, який рухався на нерегульованому пішохідному перехресті, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода, пішохід отримав тілесні ушкодження у вигляді забою гомілкового суглобу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

17 травня 2024 року о 07:36 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події до приїзду поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що місце пригоди залишав, оскільки завозив потерпілого разом з мамою на швидку та до приїзду поліції знаходився в лікарні. Швидкість під час руху транспортного засобу не перевищував, просто була погана видимість через автобус, який обігнав.

Потерпілий ОСОБА_2 та його законний представник в судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені вчасно і належним чином.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає коли порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 «суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Об`єктом правопорушень, будуть суспільні відносини у сфері власності, а об`єктивна сторона має бути доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди. При цьому слід розмежовувати склад правопорушень та випадки настання цивільно-правової чи кримінальної відповідальності. Зокрема створення небезпеки для життя людей або ж спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень повинно бути кваліфіковано, як злочин за відповідною статтею Кримінального кодексу України.

Також, Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №493/1096/15-к зазначив, що положення статті 124 КУпАП передбачає покарання у виді штрафу або позбавлення права керувати транспортними засобами за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте притягнення до адміністративної відповідальності за спричинення потерпілому тілесних ушкоджень дана норма не передбачає, оскільки це є складом кримінального правопорушення, передбаченого Розділом ІІ КК України.

В порушення вищевказаних норм, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Вищезазначене підтверджується схемою місця ДТП, у якій не зазначено ніяких пошкоджень майна.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію рапорту щодо повідомлення зі служби 102, в якому зазначено, що 17 травня 2024 року о 07:30 годині на пішохідному переході автомобіль збив пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Хлопчик знаходиться в лікарні проходить обстеження. Водій авто теж в лікарні, копію схеми місця ДТП від 17 травня 2024 року, інформація огляду лікаря ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що шкода транспортним засобам або ж іншому майну заподіяна не була, а також заподіяні тілесні ушкодження пішоходу, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП суд вважає безпідставним.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.10 а, б, в, д, е Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Таким чином, після ДТП водій ОСОБА_1 повинен був залишатися на місці ДТП, чого не зробив.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, окрім його особистих пояснень, наданих в судовому засіданні, підтверджується також відомостями, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №785142 від 17 травня 2024 року та серії ААД №785115 від 17 травня 2024 року, копією рапорту щодо повідомлення зі служби 102, схемою місця ДТП від 17 травня 2024 року, копіями письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

За викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, знайшла своє підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, справи про які одночасно розглядаються судом, суд вважає за необхідне адміністративні справи №486/950/24 та № 486/951/24, провадження № 3/486/584/2024 та № 3/486/585/2024 об`єднати в одне провадження та надати справі №486/950/24 провадженню №3/486/584/2024.

При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП , ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення № 486/950/24, провадження №3/486/584/2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №486/951/24, провадження №3/486/585/2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП об`єднати в одне провадження та надати справі № 486/950/24, провадженню № 3/486/585/2024.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу стягнути подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA00106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) «00» Без деталізації за відомчою ознакою) судовий збір розміром 605 ( шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова