Провадження № 33/4808/955/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з матеріалами справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2024 року з клопотанням про продовження строку на апеляційне оскарження,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 27 вересня 2024 року, за межами строку, який встановлений на оскарження судового рішення, повторно подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В клопотанні про продовження строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 просить суд взяти до уваги те, що з 10 серпня по 10 вересня 2024 року він перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я міст Івано-Франківська та Львова. В судовому засіданні 13 серпня 2024 року участі не брав, подав заяву про заперечення усіх дій працівників патрульної поліції та просив суд не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок,тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскаржену постанову винесено 13 серпня 2024 року, десятиденний строк для подання апеляційної скарги, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, тривав до 23 серпня 2024 року включно.

Як видно з матеріалів справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вперше подав до суду 27 серпня 2024 року (а.п. 42), тобто через 4 дні після закінчення строку на апеляційне оскарження. Згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 4 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто апелянту, з підстав відсутності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.п. 44).

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 вдруге надіслав до Івано-Франківського апеляційного суду аналогічну апеляційну скаргу (а.п. 50). Постановою апеляційного суду від 18 вересня 2024 року апеляційну скаргу постановлено повернути ОСОБА_1 з тих самих підстав (а.с. 52-53).

27 вересня 2024 року ОСОБА_1 втретє подав аналогічну апеляційну скаргу на постанову судді від 13 серпня 2024 року (а.п. 67).

В той час, апелянт просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В поданому клопотанні ОСОБА_1 просить суд взяти до уваги те, що з 10 серпня по 10 вересня 2024 року він перебував на лікуванні (а.п. 66).

Перевіривши доводи апелянта, доходжу висновку про те, що наведені у клопотанні обставини, на які апелянт посилається, як на причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді не підтверджені доказами.

Як свідчить зміст оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції. Проте йому було достовірно відомо про розгляд справи у суді, оскільки ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення (а.п. 1), від підпису якого він відмовився. Суд першої інстанції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи (а.п. 17, 26, 27, 32).

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Про поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, яку можна змінювати та доповнювати, протягом встановленого законом строку, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 намагався дізнатися про результати судового розгляду з метою реалізувати процесуальну можливість звернутися з апеляційною скаргою у встановлений законом строк, або існували обставини, які перешкоджали скористатися таким правом.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 хоч і стверджує, що перебував на лікуванні, однак жодних медичних документів, які б підтверджували вказану ним обставину не подає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Оскільки, апелянтом не доведено наявність обставин, які б об`єктивно перешкоджали його своєчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Звертаю увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло