ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

місто Чернігів

справа №751/2745/24

провадження №3/751/1451/24

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Ченцова С.М.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 611415 від 19.03.2024 року, водій ОСОБА_1 19.03.2024 року о 21 год 10 хв у м. Чернігові по вул. Козацька, 8, керував автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , 19.03.2024 року о 21 год 10 хв, у м. Чернігові по вул. Козацька, 8, керував автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання особа, стосовно якої складений протокол, ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

22.05.2024 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення (а.с.18-22), відповідно до яких не погоджується зі складеним протоколом, оскільки в його діях не існувало жодного складу адміністративного правопорушення. 19 березня 2024 року біля 21 години, будучи абсолютно тверезим, їхав по вул. Козацькій, щоб забрати дитину та дружину з роботи. Був зупинений працівниками поліції, так як їхав без ближнього світла на добре освітленій вулиці, забувши його ввімкнути. Правопорушення визнав і попросив якнайшвидше скласти постанову, так як його чекала дитина. Проте, постанову не складали, почалася незрозуміла тяганина яка тривала близько 20 хвилин, після чого приїхали інші поліцейські виписали постанову. Отже, поліцейський який не зупиняв водія, здійснив без будь-яких пояснень не зрозумілі, не передбачені законом маніпуляції, а потім відразу не пропонуючи пройти огляд на місці зупинки у встановленому законом порядку, звинуватив водія у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння. Тобто порушивши закон, не здійснив огляд на місці зупинки транспортного засобу у встановленому ст. 266 КУпАП порядку і відповідно не маючи ніяких результатів такого огляду, поліцейський без оформлення направлення, запропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що повністю протирічить ст. 266 КУпАП. Таким чином, поліцейський не пропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, водій не відмовлявся пройти такий огляд на місці зупинки, більше того водій сам пропонував поліцейському, щоб той провів огляд, але поліцейський відмовився. Направлення на огляд у медичному закладі написане лише під час складання протоколу, поліцейський повідомив, що огляд на місці зупинки ним здійснений та вказав результати цього огляду. Водій не порушував п.2.5 ПДР, адже вимоги поліцейського в даній справі не задокументовано. Поліцейський нічого не вимагав, в тому числі пройти медогляд. Вважає, що дії поліцейських були упередженими до водія з метою розправи та завдання водію матеріальної та моральної шкоди. Протокол складений неправомірно, а внесені до нього дані недостовірні. Відмова від незаконної оферти поліцейського була очевидним способом самозахисту водія в умовах протиправних посягань на свободу і життя водія. Своїми діями поліцейський порушив вимоги Закону. В діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до додаткових пояснень ОСОБА_1 вказує, що у направленні на медичний огляд поліцейський вказав завідомо недостовірні відомості. Жодних доказів, що водій відмовлявся від огляду не існує, поліцейський таких доказів не надав, покази свідків про таку відмову відсутні. Отже, це можна кваліфікувати як фальсифікація і відповідно зловживання владою (а.с.26).

Водій знав, що він не знаходиться в жодному стані сп`яніння, адже не вживає продуктів із вмістом речовин, що визивають сп`яніння. Він був переконаний, що підтверджується обставинами справи та відеозаписом, що у поліцейських були відсутні достатні підстави вважати та заявляти про те, що водій має ознаки наркотичного сп`яніння. Природною первинною психологічною реакцією людини на брехливу і цинічну підозру на безпідставне звинувачення у правопорушенні, незаконне обмеження її прав, зокрема вільного пересування, приниження та незаконна вимога пройти медичний огляд на стан сп`яніння, яка є принизливою для порядної людини є відмова від прийняття «оферти знущання». До того ж, за вказаних обставин проходження огляду в лікарні передбачало доставку до лікарні та поміщення водія до авто поліцейських, водій небезпідставно побоювався, що таке доставлення скоріше за все буде не до лікарні, а до ТЦК. Отримавши категоричну відмову, щоб водій не мав змоги піти до лікарні самостійно, поліцейський став погрожувати евакуацією автомобіля водія, якщо він не покличе когось забрати авто, яке при цьому жодним чином не перешкоджало руху транспорту, то вони його заберуть самі. Тобто це був ультиматум, адже поліцейські розуміли, що людина яка живе за 30 км від міста не може опівночі нікого викликати, а відтак не може залишити машину та не може сама добиратися до лікарні. Тоді водій зателефонував захиснику, який прибув на місце події ще до складання протоколу. Вони повідомили поліцейським, що самі поїдуть до лікарні на огляд, а ті можуть їхати за ними до лікарні також. Проте поліцейські без жодної уваги на це склали протокол з направленням на огляд, проте до лікарні не поїхали. Водій отримавши документи негайно поїхав до лікарні та самостійно пройшов медичний огляд, який підтвердив, що всі дії поліцейських були провокацією і зловживанням владою (а.с.27). У протоколі поліцейський вказав завідомо недостовірні відомості, що водій керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, але висновок медичного закладу стверджує, що жодні ознаки сп`яніння у водія були відсутні. Поліцейський не маючи жодних законних підстав для складання протоколу використав лише формальні ознаки реакції людини на його провокативні дії, які не відповідають об`єктивним обставинам справи.

Захисник Бородуха М.М. у судовому засіданні 23.05.2024 року заявив клопотання про виклик у судове засідання особи, яка склала протокол на водія. Пояснив, що ОСОБА_1 будучи абсолютно тверезим був зупинений поліцейськими. Відповідно до Інструкції, після проведення огляду та виявлення ознак сп`яніння вони повинні скласти направлення на медичний огляд. Ніякого огляду за допомогою технічних засобів, приладом «Драгер» проведено не було. Направлення поліцейськими складене разом з протоколом, який не відповідає дійсності. У ОСОБА_1 не було виявлено ознак сп`яніння, таких як зміна зіниць очей, тремтіння рук. Поліцейськими допущені порушення ст.32 Закону України «Про національну поліцію». Вимога поліцейського була незаконною. Водій самостійно поїхав до лікарні та пройшов медичний огляд, ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

У судове засідання, відкладене на 02.10.2024 року на 08 год 30 хв, особа, стосовно якої складено протокол, ОСОБА_1 та його захисник Бородуха М.М., не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно, що підтверджується телефонограмою.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено неодноразово.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку .

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією ж статтею передбачено чим встановлюються ці дані.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12. розділу ІІ цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 4 розділу I цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до відповідальності, вивчивши докази у справі: відомості у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 611415 від 19.03.2024 року; відеозапис до протоколу ААД № 611415 від 19.03.2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 19.03.2024 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, серії ЕНА №1698277 від 19.03.2024 року; розписку ОСОБА_1 якою доручає ОСОБА_2 доставити транспортний засіб до місця стоянки; рапорт інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП О.Єргалієва від 19.03.2024 року, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що причиною зупинки автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_1 був рух транспортного засобу без ввімкненого світла фар, при спілкуванні з водієм інспектором взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП О.Єргалієвим були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і запропоновано останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно із частинами 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже огляд ОСОБА_1 мав відбутися в закладі охорони здоров`я за направленням поліцейського та в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої Законом відповідальності за скоєне.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Отже, суд відхиляє як доказ копію виписки № 212 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, надану ОСОБА_1 , щодо проходження ним огляду самостійно 19.03.2024 року о 23 год. 30 хв.

Оцінюючи всі отримані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , що правопорушення вчинено у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вік та особу правопорушника, його матеріальний стан; до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 130 КУпАП не притягувався; обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно статей 34, 35 КУпАП не встановлено, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини першої ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в сумі 605, 60 гривень підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями статтями 23, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач коштів : ГУК у Черніг. обл /21081300; КОД ; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; Рахунок UA0025001; КБКД 21081300; Призначення платежу *; 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова, особою, щодо якої винесено постанову, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Повний текст постанови виготовлено 04 жовтня 2024 року

Суддя: С. М. Ченцова