Справа №345/2540/24
Провадження № 3/345/759/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , молодшого сержанта, старшого стрільця 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за ч. 3 ст. 172-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

Молодший сержант ОСОБА_1 о 12:00 год. 13.04.2024 перебував у розташуванні підрозділу із явними ознаками алкогольного сп?яніння. Даний факт був виявлений під час контрольного шикування та підтверджений в ході медичного обстеження (підтверджується довідкою № 139, виданою КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я центр Івано-Франківської обласної ради»). Таким чином, ОСОБА_1 перебував в нетверезому стані на території в/ч в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення повісток про виклик до суду на його адресу місця проживання, яка зазначена у протоколі. Водночас, судову повістку на 20.05.2024 ОСОБА_1 було отримано особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, однак, будь-яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Судова повістка на 10.06.2024 повернулася за зворотною адресою, оскільки адресат за вказаною адресою відсутній.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Отже, суд, враховуючи, що протокол відносно ОСОБА_1 складений 15.04.2024 у його присутності, а також те, що судову повістку на судове засідання, яке було призначено на 20.05.2024, було ним особисто отримано, тобто він знав про наявність справи, однак, не поцікавився провадженням відносно нього, тим самим має намір ухилятися від явки до суду, тому, зважаючи на обмежені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, окрім визнання вини останнім, також підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 15.04.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Зі вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомився та його копію отримав, що підтвердив своїм підписом (а.с. 1-3);

- довідкою № 139, виданою лікарем КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР», про те, що за результатами огляду проведеного 13.04.2024 о 13:10 год. у ОСОБА_1 було виявлено алкогольне сп`яніння, результат 1,37 % (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 13.04.2024 перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив 0,25 л. горілки (а.с.6).

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника.

Обставин, які пом`якшують та які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 , стягнення, яке б вiдповiдало вчиненим ним правопорушенням та його особi, в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Таким чином, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач коштів: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ м.Калуш/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN): UA0009614, код класифікації доходів: бюджету 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: