Справа № 487/809/24
Провадження № 3/487/590/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді - Сухаревич З.М.,

за участю секретаря - Сердюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директор ТОВ «Агро-Род»,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративну відповідальність (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 561441, в якому зазначено: 15.12.2023 року 16 год. 40 хв. в м. Миколаїв, Заводський район, вул. Пушкінська, буд. 55 водій ОСОБА_1 керував т/з Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці), було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту газоаналізатора Drager на місці зупинки т/з, на що водій відмовився та погодився проїхати до медичного закладу в установленому законом порядку. В медичному закладі лікар-нарколог видав висновок №1023 про те, що водій огляд не пройшов, зафіксовано на БК 474153 і БК 474673, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, а стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, наявні у справі матеріали, не містять фіксації відмови ОСОБА_1 пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1023, складеному о 17 год. 20 хв. 15.12.2023 року в КПН «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», заключний діагноз встановити неможливо в зв`язку з відмовою від проведення лабораторних досліджень посилаючись на відсутність фізіологічного бажання.

Переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис, встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся здавати біосередовище, а повідомляв про відсутність у нього фізіологічного бажання.

Аналізуючи представлені суду докази, суд вважає, що неможливо вважати відмовою від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння фізичну неспроможність ОСОБА_1 здати аналізи у вигляді сечі у встановлений термін часу. Дані фактичні обставини, суд вважає, є фізичними властивостями особи, які пов`язані із певними факторами.

Підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв таким чином умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, у суду також немає, оскільки встановлено, що останній погодився здати відповідні аналізи, задля чого із співробітниками поліції проїхав до медичної установи, тривалий час намагався надати біологічний матеріал (сечу). Факт фізичної неспроможності здати сечу у певній кількості на аналіз судом встановлений як такий, який мав місце, що підтверджується доданим до протоколу відеозаписом.

Окрім цього, відповідно до п.п. 7, 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , який послався на неспроможність надання біологічного матеріалу (сечі), відмовився від надання для дослідження інших біологічних матеріалів.

За такого, будь-яких належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Окрім цього, відповідно до п. 6 розділу X. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (ЗАТВЕРДЖЕНО Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 , послідовність складання протоколу, відмови його від підпису. При цьому не зазначено свідків, як того вимагає вказана вище Інструкція. Отже протокол складено з порушенням Інструкції.

Таким чином з наведеного вбачається, що поліцейським не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що докази вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.5 ПДР України «поза розумним сумнівом», відсутні.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич