Провадження № 3/201/4126/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 013189 від 16.09.2024 року, 16.09.2024 року о 10-00 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Ламана, 4, гр. ОСОБА_1 у каб. 407 КМПКЛНІМД ДМР висловлювався нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою, чим вчинив дрібне хуліганство та правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, все що зазначено в протоколі не відповідає дійсності та відеозапису правопорушення не надано, а тому просив закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 зазначив, що він сидів в коридорі та скандалів не було, нецензурно ОСОБА_1 не лаявся, вів себе тактично.

При вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідальність за ст.173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення є нецензурна лайка в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, матеріали складаються лише з самого протоколу та рапорту.

При цьому в диспозиція статті ст. 173 КУпАП не відповідає фактичним обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Жодних інших належних доказів, отриманих законним шляхом до суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В.Батуєв