КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/2529/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №755/2094/24

12 червня2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Волощука Володимира Вікторовича на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605гривень 60копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 15 квітня 2024 року адвокат ОСОБА_2 - Волощук Володимир Вікторович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена доказами, які є в матеріалах справи. В діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належні та допустимі докази, якими було б належним чином задокументовано керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи відсутні.

Вказує на те, що з фрагменту відеозапису, який знаходиться у матеріалах справи не однозначно вбачається, як працівником поліції пропонується ОСОБА_2 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецзасобу «Драгер» і де він відмовляється. Також не чітко працівником поліції пропонується водієві пройти обстеження у лікарському закладі.

Також в апеляційній скарзі зазначає, що жодних заходів щодо примусового вилучення транспортного засобу поліцейські не вживали. Після складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_2 від керування транспортним засобом та надано йому можливість рухатись далі на автомобілі, що є порушенням вимог ч.1 ст.266 КУпАП.

Крім того, зазначає, що у матеріалах справи, міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА№1294380 від 23 січня 2024 року в якій зазначається, що 23 жовтня 2024 року о 01 годині 21 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом здійснив наїзд на шляхопровід по зустрічній ділянці дороги для руху, призначеній для зустрічних транспортних засобів.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Москалюк Тетяна Віталіївна та ОСОБА_2 , вимоги апеляційної скарги підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 441559, 23 січня 2024 року близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_2 рухаючись по просп. Соборності, в м. Києві, заїзд на міст Патона, керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а також DVD-диски із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що при перевірці документів ОСОБА_2 працівники поліції повідомили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та висунули законну вимогу пройти перевірку приладом «Драгер» або у лікарні, роз`яснили наслідки проходження та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 при цьому має зовнішні ознаки особи, яка перебуває у стані сп`яніння. Проте ОСОБА_2 відмовляється від огляду, як за допомогою спец приладу «Драгер», так і проїхати у медичний заклад. У зв`язку з цим, працівники поліції складають протокол, роз`ясняють його зміст, наслідки, забороняють ОСОБА_2 керувати автомобілем. В аналогічному стані алкогольного сп`яніння перебуває і інша особа, яка знаходилась із ОСОБА_2 , яка пропонує працівникам поліції вирішити це питання без протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що з фрагменту відеозапису, який знаходиться у матеріалах справи не однозначно вбачається, як працівником поліції пропонується ОСОБА_2 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецзасобу «Драгер» і де він відмовляється та також не чітко працівником поліції пропонується водієві пройти обстеження у лікарському закладі, спростовуються відеозаписом,

з якого вбачається, що інспектор поліції неодноразово пропонує водієві пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або огляд в найближчому медичному закладі, проте ОСОБА_2 у відповідь зазначає, що «Так, зараз» (відео №1 час 09:21), потім працівник поліції неодноразово пропонував пройти огляд на стан сп`яніння (відео №1 відрізок часу 00:17; 00:20). Поведінка ОСОБА_2 , зафіксована на відеозаписі.

Вказаний відеозапис підтверджує дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео зафіксована вся подія правопорушення. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що жодних заходів щодо примусового вилучення транспортного засобу поліцейські не вживали. Після складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_2 від керування транспортним засобом та надано йому можливість рухатись далі на автомобілі, що є порушенням вимог ч.1 ст.266 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що наведена обставина жодним чином не ставить під сумнів висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки йому інкримінується порушення п. 2.5 ПДР, яким передбачений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, а не п. 2.9 а ПДР, яким передбачена заборона керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 - Волощука Володимира Вікторовича .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - Волощука Володимира Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: