Справа № 591/8502/24 Провадження № 3/591/2099/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ковтун О.М., за участі захисника Кордюка В.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 21.08.2024 о 00-20 год у м. Суми вул. Лихвинська стінка, 21, керував т/з Volkswagen Sharan, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 та у закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ» відмовився. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №115287 від 21.08.2024.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він є начальником групи безпілотних систем ВЧ НОМЕР_3 , 20.08.2024 він перебував вдома, вживав алкогольні напої, а приблизно о 23.30 його було терміново викликано на основний командний пункт ВЧ через ймовірний захід ДРГ для виконання бойових завдань. Тому він сів за кермо автомобіля і поїхав на командний пункт. Вважає, що вчиняючи адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, він діяв у стані крайньої необхідності.

Захисник у судовому засіданні підтримав письмові заперечення та просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 21.08.2024 о 00-20 год. було зупинено т/з Volkswagen Sharan під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години та рух у темну пору доби без використання освітлювальних приладів. Під час спілкування було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово запропоновано пройти огляд як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 чіткої відповіді не надавав. У зв`язку з чим йому було роз`яснено, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, але поведінка ОСОБА_1 не змінилася. У подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку, надісланий суду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений та підписаний уповноваженою на те особою заступником командира роти №2 батальйону УПП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_2 із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП (а.с. 1).

Крім того, зазначені в протоколі обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколу:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився (а.с. 2)

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд не проводився (а.с. 3).

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису на оптичних носіях даних переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння та керування т/з саме ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години та рух у темну пору доби без використання освітлювальних приладів. Під час спілкування працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 від прямої відповіді ухилявся, на що йому було роз`яснено, що такі дії будуть розцінені як відмову від проходження огляду (а.с. 7).

Таким чином, матеріалами підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суд не може взяти до уваги позицію захисника та ОСОБА_1 , що останній діяв у стані крайньої необхідності, а тому справу необхідно закрити, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

У той же час, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності. У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомляв, що його було терміново викликано на основний командний пункт ВЧ через ймовірний захід ДРГ для виконання бойових завдань, він сів за кермо автомобіля і поїхав на командний пункт.

На наданому суду відеозаписі зафіксовано, що після зупинки працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 жодних пояснень на запитання поліцейського щодо того звідки і куди він їде не надавав, про причини керування автомобілем за вказаних обставин нічого не повідомляв. Під час спілкування з працівниками поліції прибули ще декілька осіб, одна з яких повідомила, що він помічник командира бригади і що ОСОБА_1 не потрібно проходити огляд оскільки він їде з бойового завдання і заморився, троє суток не спав.

Вказані обставини не давали ОСОБА_1 права відмовлятися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки старшого інспектора відділу АП УПП в Сумській області Лєонової Д. від 22.08.2024 ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року. Відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_4 від 13.01.2009 (а.с. 6).

Отже, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя О.М. Ковтун