ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/239/24Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 33/817/377/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови, 14.04.2024 року близько 19 год 03 хв, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «DAEVOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Франка, 93, смт. Коропець Чортківського району Тернопільської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Drager «ALCOTEST 6820» з результатом 2.42%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, так як розглянув справу у його відсутності, про розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , Монастириським районним судом судова повістка на адресу проживання останнього не надсилалася;

працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що судом буде направлена повістка із зазначенням дати розгляду справи;

у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 працює;

при складанні адміністративного протоколу по ст.130 КУпАП, працівник поліції не ознайомив ОСОБА_1 з правами, які зазначені у ст.268 КУпАП;

під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції не здійснив контрольний збір повітря приладу «ALCOTEST 6820»;

з результатом тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був не згідний, про що повідомив працівника поліції.

Заслухавши доводи захисника Матуса Т.А., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2024 року серії ДПР18 №498439; тесті «Drager» на алкоголь пройдений за допомогою «ALCOTEST 6820 ARMK 0256», результат тесту 2,42%; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме «ALCOTEST 6820 ARMK 0256» , що міститься в матеріалах справи і згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, з результатом 2.42%; направленні в заклад охорони здоров`я для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння; DVD диску з відеозаписом зробленим з патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, наданих сектором поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , який про часі місце слухання справи був повідомлений, що підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498439 від 14 квітня 2024 року (а.с.3), який останнім підписано без зауважень, а також відеозаписами із нагрудної камери патрульного поліції (файл NOR_0000000_000000_4850_0227.mov з 19:51:40 по 19:53:33 год), а тому твердження апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційний суд оцінює критично.

Окрім того, зазначені доводи не можуть бути підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, оскільки вони не визначені такими у ст.247 КУпАП.

Також, для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи можливість реалізувати усі процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі надати особисті пояснення і викласти свої доводи щодо суті правопорушення, була забезпечена ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду. Однак, в судові засідання ОСОБА_1 також не з`явився, що свідчить про його небажання особисто реалізувати вказані процесуальні права.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що при складанні адміністративного протоколу по ст.130 КУпАП, працівник поліції не ознайомив його з правами, які зазначені у ст.268 КУпАП, так як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, а також ст.63 Конституції України від ОСОБА_1 не надходило.

Також, дані твердження спростовуються і наявним у справі відеозаписом (файл NOR_0000000_000000_0849_0219.mov з 19:11:00 год), з якого вбачається, що ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками.

Зауваження апелянта щодо відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про те, що ОСОБА_1 працює, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл NOR_0000000_000000_0849_0219.mov з 19:17:45 год) ОСОБА_1 на запитання працівника поліції щодо офіційного місця роботи повідомив, що не працює.

Твердження апелянта про те, що з результатом тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був не згідний, про що повідомив працівника поліції, суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на наступне.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №498439 від 14 квітня 2024 року, ОСОБА_1 14 квітня 2024 року близько 19 год 03 хв, керував транспортним засобом марки «DAEVOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Франка, 93, смт. Коропець Чортківського району Тернопільської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Drager «ALCOTEST 6820» з результатом 2.42%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як видно з роздруківки приладу «Alcotest 6820», результат продуття ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 2,42 проміле, і такий результат останнім підписано без зауважень.

Також, як вбачається із Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння як: запах алкоголю з порожнини рота і не чітка вимова, а результати його огляду на стан сп`яніння становили 2.42 проміле, що в 12 разів перевищує допустиму норму. Цей Акт підписаний ОСОБА_1 в графі «З результатами згоден» без будь-яких зауважень, що свідчить про його згоду із даними результату проведеного огляду (а.с.6).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції, при спілкуванні з водієм виявили у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння і йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестеру «Драгер», результат позитивний 2,42 проміле. На пропозицію працівників поліції проїхати у найближчий медичний заклад для проходження огляду відмовився.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Драгер та не висловлював незгоди із результатами тестування.

Більше того, після ознайомлення зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.3), де вказано про порушення ним п.2.9.а та ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 без будь-якого тиску чи вказівок зі сторони працівників поліції власноручно написав у протоколі пояснення про те, що він вживав алкогольні напої перед проходженням огляду, що підтверджується даними відеозапису (файл NOR_0000000_000000_ 0849_0228.mov з 19:53:51 год).

Вказані письмові пояснення узгоджуються з усними поясненнями ОСОБА_1 на місці події, в яких він під час спілкування з працівниками поліції неодноразово стверджував, що вживав алкогольні напої перед проведенням огляду на стан сп`яніння, але після зупинки автомобіля, що зафіксовано відеозаписами нагрудної камери поліції (файл NOR_0000000_000000_ 0849_0216.mov починаючи з 18:57:40 год).

Наведені обставини в їх сукупності повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що з результатом тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був не згідний, а тому відсутні будь-які сумніви у правильності кваліфікації працівниками поліції дій ОСОБА_1 як порушення вимог п.2.9.а ПДР.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2024 року, відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя