Справа № 173/1453/24
Провадження № 3/173/864/2024
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ;

місце проживання та реєстрації:

АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України

встановила:

що відносно гр. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №346475 від 24.04.2024 року за ч.1 ст.184 КпАП України (а.с.1) про те, що 08.04.2024 року близько о 10 годинні 50 хвилин гр. ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки відносно до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2019 р.н., якого зоставила в центрі міста Верхівцеве без догляду дорослих, в результаті чого малолітній загубився. В чому вбачається недостатній контроль гр. ОСОБА_3 за своїм сином.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явилася.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України, інкриміноване гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КпАП України, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши інші обставини справи, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №346475 від 24.04.2024 року за ч.1 ст.184 КпАП України (а.с.1) про те, що 08.04.2024 року близько о 10 годинні 50 хвилин гр. ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки відносно до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2019 р.н., якого зоставила в центрі міста Верхівцеве без догляду дорослих, в результаті чого малолітній загубився. В чому вбачається недостатній контроль гр. ОСОБА_3 за своїм сином (а.с.1); довідкою перевірки за повідомленням на 102 до відділення поліції №3 Кам`янського РУП від гр. ОСОБА_4 , щодо знаходження малолітньої невідомої дитини (ЄО №2893 від 08.04.2024 року) (а.с.2); письмовими поясненнями гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_1 , згідно яких підтвердили факти викладені вище (а.с.5,6); фото матеріали (а.с.10).

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, згідно статті 34 КпАП України, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Обставини, згідно статті 35 КпАП України, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та оцінивши все у сукупності, суд дійшов до висновку, що відносно гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.184 КпАП України.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст. 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що гр. ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КпАП України

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави (отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/ОТГм.В-дніпр/21081100, населений пункт: отг м. Верхньодніпровськ, код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155, номер рахунку (IBAN): UA0004523, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На підставі ч. 1 ст. 307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КпАП України, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.М. Петрюк