ПОСТАНОВА

Справа № 947/33108/24

Провадження № 3/947/6446/24

08.11.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №141591 від 02.10.2024, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Обрубинським Е.Е. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 02.10.2024 року, близько 23:21, навпроти буд.38 по 1-му провулку Китобійний в м.Одесі, керував транспортним засобом - електросамокатом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а «Правил дорожнього руху України».

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою особи за допомогою приладу газоаналізатору Drager Аlcotest 7510, прилад ARLM-0437, що підтверджується тестом 0555 від 02.10.2024. Результат огляду становить 1,54 проміле, що відповідає стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Цвігун А.В. повідомив, що ОСОБА_1 не заперечує проти проведення судового засідання без його участі.

Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без участі ОСОБА_1 за участю його представника адвоката Цвігуна А.В. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень.

Адвокат Цвігун А.В. заявив, що сторона захисту не заперечує факту перебування ОСОБА_1 під час керування електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, адвкокат надав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення з проханням закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції і клопотання адвокат Цвігун А.В. зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні відомості про електросамокат, керування яким у стані алкогольного сп`яніння інкримінується ОСОБА_1 , а саме, його характеристики (в тому числі наявність будь-якого типу двигуна, його потужність тощо), назва, марка, модель тощо. В п.6 протоколу наявний лише запис електросамокат без д.н.з. При цьому, матеріалами справи не доведено, що вказаний засіб є електросамокатом. Тому встановити, чи належить вище вказаний предмет до механічних транспортних засобів не має можливості. Визначення «електросамокат» відсутнє і в законах України, і в підзаконних актах, в тому числі в Правилах дорожнього руху. Тому, на думку адвоката, електросамокат не відносить до визначення транспортний засіб, а є гаджетом та універсальним мобільним засобом на базі одноосного шасі.

Адвокат в своїх запереченнях зазначає, що взагалі у працівників поліції не було підстав для зупинки ОСОБА_1 , який нічого не порушував. Тому, сам факт незаконної зупинки ОСОБА_1 ставить під сумнів й подальшу процедуру виявлення стану його алкогольного сп`яніння.

Крім того, до матеріалів адміністративного провадження, окрім відеозаписів, які були здійсненні на бодікамери, додано також відеозапис, посилання на який відсутній в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №141591 від 02.10.2024. У зв`язку з чим адвокат вважає, що відеозапис, поданий на підтвердження «факту порушення ПДР» з відео реєстратора (чи іншого невідомого пристрою), є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Відтак, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 не додані належні докази того, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Сам по собі наявний протокол не дає достатньо підстав для висновку щодо доведеності вини.

Більш того, оскільки ОСОБА_1 , хоча і має водійське посвідчення, але відповідної категорії на керування електросамокатом у нього не відкрито (не існує), то він в даному випадку вважається іншою особою, а не водієм.

Тому, провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, на думку адвоката необхідно закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи адвоката Цвігун А.В., дійшов висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушені правил дорожнього руху України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, (далі, Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходять висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

В свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,54 проміле, оптичним диском з відеозаписами обставин адміністративного правопорушення, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу, довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом року не притягувався та отримував посвідчення водія.

Так, з відеозаписів на оптичному диску вбачається, що транспортний засіб - електросамокат, без державного номеру, під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 були повідомлені причини зупинки. ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, на запитання працівника поліції повідомив, що посвідчення водія в нього є. Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу газоаналізатору Drager або проїхати до медичного закладу на вул.Воробйова на медичний огляд. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 не заперечував проти проведення дослідження за допомогою газоаналізатору Drager. Під час перевірки виявляється, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рівень якого становить 1,54 проміле. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи адвоката Цвігун А.В., які він виклав в своїх запереченнях, спростовуються матеріалами справи та дослідженим відеозаписом.

Так, правомірність зупинки ОСОБА_1 , який керував електросамокатом з порушенням правил дорожнього руху, підтверджено відеозаписом. Ознаки алкогольного сп`яніння водія були виявлені уповноваженим поліцейським, після чого стан алкогольного сп`яніння підтверджений у встановленому порядку.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката, як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Тому, посилання адвоката Цвигуна А.В. на те, що ОСОБА_1 керував «гаджетом», а не транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, також безпідставні.

Більш того, Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тому, наявний в матеріалах справи CD-диск з відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, є належним та допустими доказом.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи адвоката про те, що ОСОБА_1 не може нести відповідальності як водій, оскільки в нього немає відповідної категорії на гаджет у виді самокату, а тому у даному випадку ОСОБА_1 може нести відповідальність за певних умов тільки як інша особа відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України, також не можуть бути прийняті до уваги і спростовуються матеріалами справи.

Згідно довідки інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 отримував у встановленому порядку посвідчення водія, а відтак знає вимоги Правил дорожнього руху щодо заборони керування транспортними засобами у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Тому наявність чи відсутність у водія категорії на керування певного виду транспортного засобу не має значення для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення загальних вимог Правил дорожнього руху щодо заборони керування транспортними засобами у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати водія ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави (р/р-UA0015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач: ГУК Одеської області, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.