Провадження № 23-з/4808/31/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О.В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

12 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П. , розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді Малєєва А.Ю. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В. від 06 березня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В. від 06 березня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вказану постанову ОСОБА_4 28.05.2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддю Малєєва А.Ю .

12.06.2024 року ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді Малєєва А.Ю .

В обґрунтування відводу покликається на те, що 03.06.2024 року на веб-сайті Судова влада оприлюднена інформація про призначення розгляду його апеляційної скарги на 14.06.2024 року. Вважає, що суддею Малєєвим А.Ю. було допущено процесуальне порушення, оскільки під час призначення судом справ до розгляду не вирішено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зокрема, звертає увагу на те, що відповідне судове рішення в ЄРСР не оприлюднене.

Вважає, що судом було допущено порушення вимог КУпАП та порушено його право на захист та справедливий суд.

Вважає, що вищевказані обставини породжують об`єктивний сумнів у неупередженості суду під час розгляду його апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши мотиви заявленого відводу судді Малєєва А.Ю. , апеляційний суд дійшов висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що одним із завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення в учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають правові підстави для відводу судді та порядок розгляду заяви про відвід судді.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та який не містить правових норм, які регулюють порядок відводу(самовідводу) суддів.

Апеляційний суд неодноразово вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland).

Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Кастільо Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain).

Відповідно до доктрини усталеної судової практики низка раніше прийнятих та узгоджених судових рішень розглядається як переконливий доказ правильного тлумачення правової норми.

Усталеність судової практики передбачає однакове застосування закону при вирішенні ідентичних правових питань у зв`язку з чим наявність послідовної правової позиції окремого судді щодо застосування правових норм не свідчить про його упередженість і не може бути підставою для його відводу.

Апеляційний суд враховує, що по даному провадженню ОСОБА_4 раніше вже звертався із апеляційною скаргою і постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудза Б.І. від 13.05.2024 року апеляційну скаргу на постанову судді першої інстанції було повернуто апелянту.

Апеляційний суд вважає, що наведені у заяві про відвід судді обставини не є такими, що викликають сумнів в упередженості судді Малєєва А.Ю. та не можуть бути правовою підставою для відводу судді, оскільки не свідчать про неможливість судді здійснювати правосуддя по справі, всебічно та повного з`ясувати обставини справи і прийняття законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Апеляційний суд вважає, що доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими, а у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_4 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду Малєєва А.Ю. у справі за апеляційною скаргою на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В. від 06 березня 2024 року залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Васильєв О.П.