Справа № 606/1186/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. поліцейського офіцера громади СВГ ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Кучварем В.В. 22.05.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №162903, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 08.05.2024 близько 16 год 30 хв. ОСОБА_1 штучно створив несприятливі умови для виховання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до вживання дитиною алкогольних напоїв "вина", в кафе "Лісова пісня", що за межами смт.Дружба, що несе загрозу здоров`ю дитини, за що ч.1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, свою провину у вчиненні правопорушення не визнав, дав пояснення, що добросовісно виконує свої батьківські обов`язки. Того дня його син пішов на день народження до своєї знайомої. Де інші діти взяли алкогольні напої він не знає. Його син не вживав алкогольних напоїв та був тверезий. Просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд, вважає необхідним провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, виходячи з наступного.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією статтею передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання встановлених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Невиконання батьками або особами, які їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер, що не відповідає даному випадку.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативних актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо виховання дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

З долучених до матеріалів справи доказів (пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) неможливо встановити, які саме покладені батьківські обов`язки ОСОБА_1 не виконує. Будь -яких доказів, що неповнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 08.05.2024 перебував в стані алкогольного сп`яніння та вживав алкоголь не додано. Навпаки, у письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначав, що алкоголю не вживав, те ж саме підтвердив у судовому засіданні.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він виконує свої батьківські обов`язки добросовісно, не спростовані жодними доказами, долученими до матеріалів справи поліцейським, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові пояснення свідків, відео чи фото фіксація та інші докази правопорушення, які свідчили б, що неповнолітній син перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення від ОСОБА_1 працівниками поліції відібрано не було.

В свою чергу, до матеріалів справи ОСОБА_1 , на підтвердження належного виконання ним своїх батьківських обов`язків, було надано позитивну характеристику із навчального закладу ОСОБА_2 .

Тобто, матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП - невиконання ним обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання неповнолітнього сина.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя прийшла до висновку, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП із викладеною у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.05.2024 серії ВАД№162903 фабулою, що не створює в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, ст.283, ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.В. Мельник