Провадження № 33/801/878/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дудчика Олега Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої головним бухгалтером ПрАТ «Вінницький молочний завод Рошен», яка проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 479/31-00-04-01-04-36 від 29 серпня 2024 року, Л ОСОБА_2 працюючи на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Вінницький молочний завод Рошен», порушила встановлений порядок ведення податкового обліку, а саме завищила від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2024 року на суму 118650 грн. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тобто, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн в дохід держави..

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 Дудчик ОМ., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить вказану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Зазначає, що суд не звернув увагу на те, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС України по роботі з великими платниками податків допущені порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також на те, що на підставі акту перевірки, який слугував підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 , податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення, які оскаржуються ПрАТ «Вінницький молочний завод Рошен» у судовому порядку, тобто, податкове зобов`язання не є узгодженим, а отже, акт перевірки не може бути доказом події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Заслухавши представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № № 479/31-00-04-01-04-36,від 29 серпня 2024 року, ОСОБА_1 ,працюючи на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Вінницький молочний завод Рошен», порушила встановлений порядок ведення податкового обліку, а саме - завищила від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2024 року на суму 118650 грн. ,чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тобто, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Суд першої інстанції розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю доведена та підтверджується матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду погодитись не може, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Ст.10 КУпАП імперативно визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

29 серпня 2024 заступником начальника відділу Центрального міжрегіонального управління ДПС України по роботі з великими платниками податків ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, і при складанні такого протоколу цій особі роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Зі змісту протоколу вбачається, що його було складено у відсутність ОСОБА_1 .

Всупереч ст. 256 КУпАП протокол не містить його підпису, або ж запису про його відмову від підпису.

Відповідно до п. 12 розд. ІІ Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 N? 566 (надалі - Інструкція), у разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

Матеріали справи не містять даних про повідомлення ОСОБА_1 про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, висловленої у рішеннях по справах «Енгель та інші проти Нідерландів», «Лути проти Німеччини», «Карелін проти російської федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших , при провадженні у справі про адміністративне правопорушення необхідно застосовувати положення закону, який регламентує кримінальне провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

ОСОБА_1 не була ознайомлена з положеннями ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно до положень Розділу ІІ Інструкції у протоколі обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно якої передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце, час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол та які саме положення законодавства порушено. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Всупереч вказаним вимогам ,у складеному протоколі не зазначено дату вчинення правопорушення, вказано лише дату його виявлення ; не зазначено у чому конкретно полягають порушення, які інкримінуються ОСОБА_1 ; у чому полягає об`єктивна сторона вчиненого ним правопорушення, які ж дії чи бездіяльність було нею вчинено (допущено); які саме положення законодавства порушено. Саме по собі посилання лише на норми Податкового кодексу України не розкривають суті зазначеного порушення, що вчинення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , що приводить до порушення права на захист.

Оскільки відповідним органом були допущені порушення норм КУпАП та Інструкції при складанні протоколу, останній не може вважатися належним доказом події і складу адмінпорушення , що залишено судом поза увагою

До того ж, слід зауважити, що на підставі направлення від 09 серпня 2024 року №600/ЖЗ/31-00-04-01-04-24 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС України у період часу з 09.08.2024 по 29.08.2024 була проведена планова виїзна документальна перевірка ПрАТ «Вінницький молочний завод Рошен» (далі - Товариство) з питань дотримання вимог податкового законодавства.

За результатами перевірки, посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС України Акт від 29.08.2024 N 2039/ж5/31-00-04-01-04-26/00418018 (далі - Акт перевірки) встановлена низка порушень податкового законодавства.

Товариство не погодилось з висновками та фактами зазначеними в акті перевірки, у зв`язку з чим подало до Центрального міжрегіонального управління ДПС України заперечення та додаткові документи до Акту перевірки.

І лише 10 жовтня 2024 року Товариство отримало поштою податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2024 року №1995/ж10/31-00-04-01-04-31, відповідно до якого ЦМУ ДПС України зазначило про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість.

Саме ці порушення зазначені ЦМУ ДПС України в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 29.08.2024 року

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями Товариство оскаржило їх у судовому порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі № 120/14782/24.

Диспозиція ст. 163-1 КУпАП передбачає, зокрема, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Згідно абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 15 розд. ІІ Інструкції до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС України до протоколу був доданий лише Акт перевірки, на підставі якого, у подальшому, були прийняті податкові повідомлення-рішення, які наразі оскаржуються, а відтак є неузгодженими і невиконуваними, до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 викладеній у справі № П/811/2893/14А, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і, самі по собі, не породжують правових наслідків для платників податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, зокрема і дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладених у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Таким чином, оскільки процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень триває, акт перевірки в частині висновків, які стали підставою для складання протоколу, є неузгодженим, то такий документ не може бути доказом наявності складу адміністративного правопорушення та, як наслідок, вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З наведеного вбачається, що належних та допустимих доказів на час розгляду справи , які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про достатність на час розгляду доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_1 є помилковим, а отже, з огляду на те, що у діях останнього не вбачається складу указаного адміністративного правопорушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката Дудчика Олега Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук