Справа № 343/963/24
Провадження № 33/4808/981/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Комарницького Е.Г., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Долинського районного суду від 25 вересня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП визначено ОСОБА_1 строк дії додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 13 (тринадцять) днів.

ОСОБА_1 , остаточно визначено адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 13 (тринадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 01 травня 2024 року о 10 год. 14 хв., в м. Долина, по вул. Нафтовиків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Пежо», моделі «407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову захисник Комарницький Е.Г. в інтересах ОСОБА_1 вважає її незаконною, та такою, що прийнята без повного з`ясування обставин справи, висновки зазначені в такій постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що поліцейські не надали ОСОБА_1 можливість ознайомитись з матеріалами адміністративної справи, а саме з матеріалами відеофіксації з службового автомобіля працівників поліції.

Працівники поліції користуючись правовою необізнаністю ОСОБА_1 , вчинили підбурювання до скоєння правопорушення, в якому його обвинувачують.

Судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист та справедливий суд, оскільки суд самостійно всіляко відшукував докази його винуватості, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Вказує, що згідно відеозапису, ОСОБА_1 цілком адекватно спілкується із поліцейськими, вимова була чітка, окрім того він зазначав про погане самопочуття, крім цього він є особою із інвалідністю 2 групи, яку отримав у зв`язку із захистом Батьківщини, тому у нього дійсно можуть труситися руки, чи може виглядати нервовим ніж інші люди.

У вказаній справі сертифікат відповідності взагалі відсутній в матеріалах справи, а свідоцтво про повірку не долучалось до матеріалів протоколу серії ААД № 585754.

Працівники поліції не дотримались вимог Інструкції, оскільки не мали на час проведення огляду ОСОБА_1 спеціального технічного засобу «Драгер 6820», про який зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння від 01.05.2024 року та навіть долучено сертифікат про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, і це підтверджується відеозаписом з бодікамер працівників поліції.

Звертає увагу, що відсутність на той час газоаналізатора «Драгер» також підтверджується і журналом прийому-передачі газоаналізаторів.

Таким чином, висновки щодо відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не відповідають дійсності, а вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки без наявності у них спеціального технічного засобу була удаваною та не відповідає ст. 266 КУпАП та Інструкції, що в свою чергу тягне за собою недійсність такої процедури.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався. У зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП

Просить постанову Долинського районного суду від 25.09.2024 року скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання 13.11.2024 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Комарницький Е.Г. не з`явились, хоча про дату та час апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 585754 від 01.05.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 . Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився та отримав його копію, що засвідчив власним підписом (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Долинська БЛ» від 01.05.2024. Проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3); постановою Долинського районного суду Івано Франківської області від 19.09.2023, яка набрала законної сили 09.10.2023 (а.с. 6-8), згідно із якою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; долученим до матеріалів відеозаписом, із нагрудних камер працівників поліції, які містяться в матеріалах справи.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, з переглянутого судом першої інстанції відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ним службових обов`язків, вбачається, що 01.05.2024 о 10.14 год., назустріч патрульному автомобілю поліції рухається транспортний засіб марки «Пежо», моделі «407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Подавши вимогу про зупинку за допомогою проблискових маячків червоного кольору, даний транспортний засіб було зупинено. За кермом перебував ОСОБА_1 . Підійшовши, поліцейській представились, назвали причину зупинки. В ході спілкування із ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати в медичний заклад, ОСОБА_1 чітко та однозначно відмовився. Мотивував свою відмову тим, що хоче в туалет та тим, що не керував транспортним засобом, а з кафе йде до дому. При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після цього відбулось складення адміністративних матеріалів, з якими ОСОБА_1 було ознайомлено та вручено йому копію таких. При цьому, будь-яких заперечень щодо самої процедури, зауважень щодо порушення його прав чи бажання пройти такий огляд саме у медичному закладі не висловлював, що в повній мірі спростовує доводи апелянта.

Проаналізувавши зазначені відеозаписи, апеляційний суд приходить до висновку, що ними спростовуються обставини викладені в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки поліцейський виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. І при виявленні поліцейським ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу останнього, водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 було проведено із порушенням, оскільки поліцейські не мали при собі приладу "Драгер" є необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що згідно із переглянутих відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати в найближчий медичний заклад чітко та однозначно відмовився. І наявність чи відсутність у працівників поліції спеціального технічного засобу при відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не має жодного значення, адже ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, жодного тиску із боку працівників поліції на ОСОБА_1 судом не встановлено, навпаки, із оглянутого в судовому засіданні оптичного диску із відеозаписами встановлено, що останній ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно ч.3 ст.266 цього Кодексу, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На відеозаписі з нагрудних камер зафіксовано, що працівник поліції у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння запропонував пройти водію ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або пройти його в медичному закладі, однак останній відмовився.

З огляду на вищевикладене, поліцейськими було дотримано вимог ст. 266 КУпАП а також вимог Інструкції.

Таким чином, сукупність досліджених судом першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги повністю спростовуються висновками викладеними в оскаржуваній постанові судді.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів у справі, а тому оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Комарницького Е.Г. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду від 25 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз