Справа № 585/3685/24
Номер провадження 3/585/1121/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Шунька О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали справи, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродж. м.Ромни, Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2024 року, о 23 годині 47 хвилині, в м.Ромни по вул. Полтавській, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фіат», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6820» та у медичному закладі у встановленому законодавством порядку водій відмовився.

У діях водія ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину заперечив. Надав суду пояснення про те, що він дійсно 20.08.24 вже після 23:00 год. рухався на своєму автомобілі у напрямку дому. Така необхідність порушення комендантської години була пов`язана із оголошенням підвищеної ракетної небезпеки, коли у той час він знаходився у товариша в гостях, з цих підстав вирішив невідкладно повернутись додому. Під час руху його було зупинено поліцейськими. Яким він надав усі документи для перевірки особи, права керування тощо, однак поліцейським було висловлено безпідставну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча він алкоголь не вживав. Він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, однак попросив поліцейського надати йому трохи часу, оскільки він хоче отримати юридичну консультацію адвоката. Однак поліцейським таке прохання було розцінено як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та він одразу розпочав складати відносно нього протокол, не надавши йому можливості скористатись юридичною допомогою.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності, заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак просив надати йому деякий час для отримання юридичної консультації із цього питання, що незаконно поліцейським було сприйнято як відмову від проходження медичного огляду. Крім того просив врахувати про існування ряду процесуальних порушень при складанні протоколу, а саме несвоєчасне роз`яснення водію прав за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відсутність письмового направлення на медичний огляд у матеріалах справи, не надання водію можливості звернутись за юридичною допомогою, не вручення протоколу про адміністративне правопорушення тощо. Вказана сукупність порушень, на думку захисника, свідчить про не дотримання належної адміністративної процедури, що повинно мати наслідком закриття провадження у справі.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, диск із відеозаписом та інші матеріали у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність водія настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється, окрім іншого, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, ч.2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. п. 1.6, 1.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведені норми також кореспондуються із вимогами п.4 та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до матеріалів справи долучається, окрім іншого, відеозапис.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що дійсно 20.08.24 р. о 23:47 зафіксовано рух у м.Ромни по вул.Полтавській автомобіля «Фіат», державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки т/з поліцейським було пред`явлено вимогу до водія щодо перевірки документів, роз`ясненої останньому про порушення заборони на пересування у комендантську годину, у ході перевірки яких у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано прийти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або проїхати до лікарні на огляд. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 формально не відмовлявся, однак просив поліцейського надати йому час подзвонити. Надалі, по ходу відеозапису, водію було більш ніж три рази запропоновано пройти відповідний медичний огляд, на що він просив поліцейського зачекати ще деякий час, без пояснення причини. З огляду на вказане поліцейським водію було роз`яснено про наслідки такої відмови, а саме що у випадку відмови буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, крім того роз`яснено права за ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП. Надалі відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи у сукупності та співставляючи відомості, отримані від ОСОБА_2 у судовому засіданні із обставинами, що зафіксовані на відеозаписах суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту щодо неправомірності дій поліції при складанні протоколу, ненадання можливості отримати правову допомогу - свого підтвердження у судовому засіданні не віднайшли та розцінюються як обрана позиція захисту, виходячи із того, водію було належним чином роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду та складення протоколу за порушення п.2.5 ПДР України, доказів такого невідкладного випадку, який превалює над обов`язком водія виконати законну вимогу поліцейського про проходження медичного огляду на стан сп`яніння - суду надано не було, як і інших суттєвих пояснень.

Доводи особи щодо того, що він прямував до свого місця проживання для того, щоб знайти укриття під час повітряної тривоги не заслуговують на увагу, оскільки під час повітряної тривоги, яку оголошено у час дії комендантської години, громадянин має право пересуватись виключно до найближчого укриття, а не керувати транспортним засобом.

Щодо інших доводів сторони захисту про існування процесуальних порушень, то судом відзначається, що у ході судового розгляду та при вивченні матеріалів справи таких суттєвих процесуальних порушень, які б об`єктивно перешкоджали суду постановити законне та обґрунтоване рішення - встановлено не було.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безсумнівний характер протиправних дій ОСОБА_1 , які вірно кваліфіковано уповноваженою особою поліції як порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що має наставати відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, враховує дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його вік, сімейний та матеріальний стан, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення та суб`єктивне ставлення особи до вчиненого, наявність вини водія у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що доведено суду проза розумним сумнівом наявними доказами у справі .

Із урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, які б пом`якшували відповідальність винної особи, суд вважає за можливе притягнути водія до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з винної особи на користь держави.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та позбавити його права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що на підставі ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати порушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, органом державної виконавчої служби з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначений у даній постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ