Єдиний унікальний номер №943/363/24
Провадження №3/943/264/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., за участю адвоката Скоробогатого М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає у АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

15 лютого 2024 року о 02 год. 07 хв. на автодорозі сполученням с. Ожидів с. Соколівка Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №666866 від 15.02.2024, що ОСОБА_1 також обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП за те, що 15 лютого 2024 року о 02 год. 07 хв. на автодорозі сполученням с. Ожидів с. Соколівка Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, здійснену поліцейським шляхом увімкнення маячків синього та червоного кольорів на службовому автомобілі, чим порушив вимоги пунктів 2.4, 8.9 «б» ПДР України.

Постановою судді від 20.02.2024 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи представленим повноважним захисником адвокатом Скоробогатим М.В., який в судовому засіданні категорично заперечив винуватість свого підзахисного в скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені в адміністративних протоколах обставини не відповідають дійсності, його вина не доведена та відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому, захисник покликався на відсутність у матеріалах справи жодних доказів на підтвердження факту керування його підзахисним транспортним засобом, чого працівниками поліції не доведено. Крім того, адвокат Скоробогатий М.В. покликався на недоведеність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, відсутність у справі будь-яких доказів його скерування для проходження огляду в медичному закладі, а також те, що його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду в установленому законом порядку. Відтак, адвокат Скоробогатий М.В. вважає, що у діях ОСОБА_1 не має складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також невиконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу спростовується вищенаведеними обставинами та вина його «поза розумним сумнівом» не доведена, а відтак захисник просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу вищевказаних адміністративних правопорушень на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №666867 від 15.02.2024, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) та подальшу його відмову від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі під відеозапис. Також вина ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення доводиться письмовим направленням поліцейського Євгена Скорини від 15.02.2024 року до КНП «Буська ЦРЛ» для визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , де останній від проходження огляду в медичному закладі відмовився, про що вбачається із медичного висновку лікаря КНП «Буська ЦРЛ» за №32 від 15.02.2024.

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R). Зокрема, відеозапис події розпочинається тим, що поліцейські на службовому автомобілі наздоганяють транспортний засіб марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 під час дії комендантського часу. В ході спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 повідомив, що він не має права керування на автомобіль, оскільки ще виробляє права. Проте, на даний час має лише права керування на трактор. Після того поліцейський, виявивши у ОСОБА_1 різкий запах алкоголю з порожнини рота, запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 спочатку погодився. Проте, підійшовши до багажника службового автомобіля поліції та, взявши в руки запакований мундштук, ОСОБА_1 різко передумав і повідомив поліцейського про те, що він не хоче проходити такий огляд на місці зупинки та хоче його пройти в лікарні. Після того поліцейські службовим автомобілем доставили ОСОБА_1 за його бажанням для проходження такого огляду до КНП «Буська ЦРЛ», де останній на неодноразові пропозиції лікаря та поліцейського, затягуючи час, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у цьому медичному закладі, зокрема, відповівши на чергове запитання лікаря, що не буде проходити огляд, а потім почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом. Після того, як убачається із указаного відеозапису події, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням п. 2.5 ПДР України та тягне адміністративну відповідальність за статтею 130 КУпАП, а також роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені статтею 268 КУпАП, спитавши його чи все зрозуміло та чи є в нього клопотання, однак таких від ОСОБА_1 не поступило. Після чого поліцейські відвезли ОСОБА_1 з лікарні на місце зупинки його траспортного засобу та повідомили про заборону керування таким до його витвереження, на що ОСОБА_1 відповів, що за ним приїдуть.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться також неоспореною ним постановою серії ЕНА №1442616 від 15.02.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він у вищевказаному місці та час керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом (тобто без посвідчення водія категорії В), чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів відеозапису.

Відтак, суд вважає, що доводи захисника Скоробогатого М.В. про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а також його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі КНП «Буська ЦРЛ», повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом події, який є об`єктивним доказом, що фіксує перебіг події, а також не заперечувався ОСОБА_1 на цьому відеозаписі.

Крім того, на думку суду, видаються помилковими доводи захисника про відсутність у справі будь-яких доказів скерування ОСОБА_1 для проходження ним огляду в медичному закладі, оскільки такі спростовуються наявним у матеріалах справи письмовим направленням поліцейського Євгена Скорини від 15.02.2024 року до КНП «Буська ЦРЛ» для визначення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також бажанням останнього пройти такий огляд саме в лікарні, куди ОСОБА_1 був доставлений поліцейським і від проходженя якого в подальшому відмовився під відеозапис, про що об`єктивно слідує із дослідженого судом відеозапису події.

Інші доводи захисника Скоробогатого М.В., на думку суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки мають формальний характер, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння під відеозапис.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд вважає, що з метою його виправлення та запобіганню вчинення ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Разом із тим, на думку суду, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, виходячи із таких мотивів.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №666866 від 15.02.2024, що інкримінована ОСОБА_1 подія за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП мала місце 15 лютого 2024 року, а тому передбачений частиною другою статті 38 КУпАП трьохмісячний строк із дня вчинення вказаного адміністративного правопорушення сплив 15 травня 2024 року.

Отже, в силу п. 7 ст. 247 КУпАП провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 36, 38, 40-1, 122-2, 130, 245, 247, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, - закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос