Справа № 541/3311/24
Номер провадження3/541/1211/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024р. до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №775388 від 18 серпня 2024 року: 18 серпня 2024 року о 16 год. 01 хв в м.Миргород по вул. Комишнянська, 141 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 280 SE, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Від керування відсторонений. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що при зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах він взагалі не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля була його дружина, він був на задньому сидінні. Коли побачили поліцейських, то він сказав дружині, щоб вона пересіла на пасажирське переднє сидіння, а він сам буде з ними спілкуватися.

Поліцейський СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Проноза О.М., допитаний в якості свідка, в судовому засіданні повідомив, що під час несення служби, проїжджаючи біля заправки «WOG», їм повідомили, що водій в стані сп`яніння сідав в автомобіль і вказали на цей автомобіль. Вони за ним поїхали, а потім зупинилися. Коли підходили до автомобіля, то бачили в дзеркало заднього виду зліва, що за кермом був чоловік, а поруч на пасажирському сидінні жінка. Коли підійшли, то водій вже сидів ззаду, а жінка на пасажирському сидінні спереду. ОСОБА_1 казав їм, що він не їхав за кермом, що за кермом був інший чоловік. ОСОБА_2 і жінка були з ознаками алкогольного сп`яніння. Хвилин через 20 підійшов інший чоловік і казав, що то він був за кермом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її співмешканцем. 18.08.2024р. вони виїхали з чоловіком з дому до друзів на автомобілі Мерседес, за кермом була вона, автомобіль також належить їй. Вони ніяких правил дорожнього руху не

порушували, біля заправки «WOG» їх зупинили працівники поліції, вона пересіла на пасажирське сидіння, оскільки злякалася. Зазначила, що цим автомобілем керує тільки вона, інколи її племінник. Ніяких пояснень працівникам поліції вона не надавала, чоловік сказав, що буде розбиратися сам. В автомобілі вони були удвох, пізніше підійшов племінник.

Поліцейський СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Гонголь О.В., допитаний в якості свідка, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 знає, як порушника ПДР України. Під час знаходження на патрулюванні в м. Миргород вони помітили автомобіль, яким раніше керував ОСОБА_2 , поїхали за ним, зупинили його біля заправки «WOG». ОСОБА_2 вийшов до них із пасажирських задніх дверей, з ним була ще жінка. Їм він казав, що не керував автомобілем, жінка також казала, що він не керував. Поїхала за ОСОБА_2 з метою перевірки, оскільки знали, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Коли вона під`їхали, то в бокове дзеркало було видно обличчя водія, а коли підійшли до автомобіля, то на водійському сидінні нікого не було. ОСОБА_2 був в стані алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю, нечітка мова. Пропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

Допитаний свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що домовився з власницею автомобіля ОСОБА_5 взяти у неї автомобіль. Потім вона подзвонила і сказала, щоб він забрав автомобіль біля заправки «WOG». Коли під`їхав, то там були ще працівники поліції. ОСОБА_6 просив його сказати, що це він був за кермом. Потім він написав розписку за передачу автомобіля і вони поїхали.

Захисник адвокат Батієнко Я.І. просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена дослідженими доказами, пояснення поліцейських різняться між собою, його підзахисний автомобілем не керував, докази його провини відсутні.

Прокурор Базавлук С.С. вважала необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки його вина у скоєному доведена повністю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Отже, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду, або за передачу керування особі, яка перебуває в стані сп`яніння.

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 775388 від 18.08.2024 року долучено матеріали відеозапису подій, які сталися 18.08.20204 року і щодо яких складено даний протокол. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що відеозйомка проводиться на бодікамеру поліцейського, автомобіль Mercedes-Benz стоїть на обочині, в час коли підходить поліцейський то на передньому пасажирському сидінні сидить жінка, з задньої двері автомобіля вийшов чоловік. При цьому, факт керування водієм транспортного засобу або факту зупинки транспортного засобу не зафіксовано. ОСОБА_1 не погоджується, що керував транспортним засобом, про що й неодноразово наголошує поліцейським.

Таким чином, з обстановки події, що зафіксована відеозаписом, не вбачається обставин, які б могли вказувати на керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Тобто під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не було доведено, що 18.08.2024р. о 16 год. 01 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 280 SE з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом не спростовуються дослідженими доказами та показаннями свідків в судовому засіданні.

Лише сам протокол про адміністративне правопорушення суд не може вважати беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

При цьому, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП закон пов`язує виключно з керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Кваліфікуючою ознакою ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом під час його руху, однак з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не зафіксовано, що він рухався взагалі на транспортному засобі, на відео відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Складання протоколу це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 221, 247, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. М. Дністрян