Справа № 740/3795/24
Провадження № 3/740/1568/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2024 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

07.06.2024 близько 22 год 37 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ухилилась від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, не цікавилась місцем її перебування та станом здоров`я, в результаті чого остання вживала алкогольні напої у громадському місці та була доставлена КШМД до Ніжинської ЦМЛ з діагнозом токсична дія алкоголю.

ОСОБА_1 подала до суду заяву від 25.06.2024 про розгляд справи без неї, з протоколом погодилась, вину визнала.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі та прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

За змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати і протокол про адміністративне правопорушення (рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом серії ВАД №183461 від 10.06.2024, рапортом від 08.06.2024, поясненнями ОСОБА_1 від 07.06.2024, поясненнями ОСОБА_2 від 10.06.2024.

Разом з тим, протокол серії ВАД №183461 від 10.06.2024 складено за ухилення ОСОБА_1 від виконання її батьківських обов`язків, яке полягало у тому, що її неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживала алкогольні напої у громадському місці, тобто фактично, остання, будучи неповнолітньою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.184 КУпАП.

При цьому, в разі перекваліфікації суддею дій ОСОБА_1 , останнє буде погіршувати її становище.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суддя дійшла висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки особі, яка скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 605 грн. 60 коп. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 268, 283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ухвалила:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене, ч.2 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/тг м.Ніжин/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025707, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна