3/441/38/2024 441/2981/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

12.11.2024 суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника відділення поліції №1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила:

Згідно із Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 665506 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 13.12.2023 року о 10 год. 00 хв. на автодорозі Р-84 40 км+150 м керував автомобілем марки «FORD С-МАХ», р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано на бодікамеру, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення 13.12.2023 року інспектором кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення ним вміненого правопорушення категорично заперечив, показав, що в цей день спиртних напоїв не вживав, пояснив, що, дійсно, 13.12.2023 року приблизно о 10 год. 00 хвилин, керуючи автомобілем FORD С-МАХ прямував з дому, що в с. Бучали Городоцького району, в м.Городок з метою придбання пилососа, був зупинений працівниками поліції, при цьому, він рухався не порушуючи жодних правил дорожнього руху, жодні ознаки, які б давали підстави поліцейському стверджувати про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, були відсутні. Між тим, поліцейський не повідомив причину зупинки, не вказав на порушення правил дорожнього руху, не роз`яснив прав та обов`язків, а відразу висловив вимогу про пред`явлення документів та огляд багажника автомобіля. Всі вимоги поліцейського він виконав. Після цього, поліцейський запитав, чи вживав він алкогольні напої, та чи готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Драгер», на що той повідомив, що алкоголю не вживав та готовий пройти огляд.

Натомість поліцейський та його колеги, яких було близько чотирьох осіб, почали погрожувати йому тим, що викличуть Військову службу правопорядку, оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ, і він матиме проблеми. Протягом півгодини працівники поліції переконували його, що йому краще відмовитися від проходження огляду, тоді його відпустять і жодних проблем у нього не буде. На весь час розмови поліцейський вимкнув запис бодікамери. Крім того зауважив, що саме 13.12.2024 не працював мобільний зв`язок Київстар, тому він не міг нікуди подзвонити та порадитися, як йому діяти, в тому числі не міг скористатися правовою допомогою адвоката.

Після тривалих дискусій з поліцейськими погодився на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцейський проінструктував, що потрібно сказати під відеозапис, увімкнув бодікамеру та зафіксував відмову. Після цього був оформлений протокол, його відпустили та дозволили продовжити рух за кермом автомобіля.

На закриття провадження у справі на ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення висловився також його захисник - адвокат Оприско М.В., який пояснив, що поліцейські безпідставно здійснили зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , жодних правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, рухався поза комендантською годиною. Наголосив, що поліцейськими не було складено жодних протоколів та не було винесено постанов про адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 та яке стало причиною зупинки його автомобіля. Зазначив, що поліцейським порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння. Безпідставна та свавільна вимога про проходження огляду на стан сп`яніння є надмірним втручанням у сферу особистого приватного життя особи та порушенням ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Зазначив, що записи нагрудних камер інспекторів є фрагментарними, не відображають усього спілкування патрульних із ОСОБА_1 . До матеріалів справи долучені лише 2 фрагмента відеозапису: перший, знятий о 09.56 год момент зупинки транспортного засобу FORD С-МАХ під керуванням ОСОБА_1 , а другий знятий аж о 10.27 год (через 31 хвилину після першого відео), на якому ОСОБА_1 вже під диктування інспектора на камеру заявляє про відмову від проходження огляду. Тим самим, поліцейськими порушено вимоги закону та вимоги КУпАП, щодо обов`язку доведення всіх обставин вчиненого особою правопорушення. Крім того звернув увагу на ту обставину, що після оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейські дозволили ОСОБА_1 продовжити рух за кермом автомобіля, що не могло б мати місця у разі виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння.

Будучи допитаним в якості свідка, інспектор СРППВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП ОСОБА_2 у суді пояснив, що причину зупинки транспортного засобу FORD С-МАХ під керуванням ОСОБА_1 13.12.2023 року пригадати не може, вона зазначена у рапорті. Чому не складено Постанови про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , також пояснити не зміг, як і того, чому відсутній повний відеозапис запису події та між двома фрагментами відеозапису є перерва у 31 хвилину. Події 13.12.2024, у загальному, не пригадує, вважає дії працівників поліції правомірними.

Поліцейська СРПП ВнП №1 ЛРУП №2 старший сержант поліції Ткачук Л., яка складала Рапорт від 13.12.2023, в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис події 13.12.2023, приходжу до наступного висновку.

Головним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини, вирішення її в точній відповідності з законодавством.

Згідно до ч.1 ст.130 КУАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.12.2023 року о 10 год. 00 хв. на автодорозі Р-84 40 км+150 м керував ТЗ марки « FORD С-МАХ», р.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Натомість, як вбачається із відеозапису із боді камери поліцейського, водія ОСОБА_1 не було поінформовано про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У рапорті поліцейської ОСОБА_3 від 13.12.2023 року зазначено, що автомобіль марки «FORD С-МАХ», р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений, оскільки водій, керуючи ТЗ здійснював незрозумілі маневрування по дорозі. Однак, така причина зупинки не передбачена ЗУ «Про національну поліцію», а твердження про маневрування не підтверджено відеозаписом або іншими доказами. Не зміг пояснити причину зупинки автомобіля із посиланням на ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» і допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_2 .

Окрім того, як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису події за участі ОСОБА_1 , останньому, всупереч вимогам КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, не було роз`яснено причину зупинки, не було роз`яснено прав, зокрема, права на правову допомогу адвоката, процедури проходження огляду на стан сп`яніння, можливості проходження огляду в медичній установі, не було вказано, в яку медичну установу може бути скерований останній.

При цьому суд враховує, що загальновідомою є та обставина, що 12.12.2023 року у роботі найбільшого в Україні оператора зв`язку «Київстар» стався масштабний збій. По всій країні у абонентів «Київстар» зник мобільний зв`язок та інтернет, користувачі не могли приєднатися до мереж інших операторів у рамках внутрішньо українського роумінгу. Зв`язок почав відновлюватися частково лише після 18.00 год 13.12.2023 року. Тому ОСОБА_1 , як користувач мобільного зв`язку «Київстар», був позбавлений можливості зателефонувати до адвоката та отримати правову допомогу.

На переконання суду, поліцейським порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно з п. 2 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Системний аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції не було виявлено жодних ознак алкогольного сп`яніння, а намір провести огляд водія на стан спяніння у поліцейських виник без наявності на це вагомих причин.

Поліцейським у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №665506 від 13.12.2023 та в Акті огляду поліцейським формально зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Однак, із оглянутих в суді коротких фрагментів відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, чітко вбачається, що, зокрема, поведінка ОСОБА_1 повністю відповідала обстановці, його колір очей був звичного забарвлення, відсутнє порушення координації рухів та мовлення.

Чинним законодавством передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя. Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у справі № 136/651/21.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту тимчасового затримання транспортного засобу, а міститься Розписка, якою останній зобов`язується не керувати ТЗ, яку, як він стверджує, написав під диктовку поліцейських та після чого продовжив рух транспортним засобом.

Також, як підтвердження відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відсутності підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння, вважаю те, що після оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейські дозволили ОСОБА_1 продовжити керування транспортним засобом FORD С-МАХ, на якому він і прослідував у раніше запланованих справах.

Відповідно до з п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора), все спілкування повинно бути записане безперервно.

Між тим, звертаю увагу на те, що запис відео фіксації складається з двох відеофайлів, тобто не є цілісним та безперервним, що унеможливлює відобразити повну хронологію подій, яка мала місце.

Записи з нагрудних камер інспекторів є фрагментарними, не відображають усього спілкування патрульних із ОСОБА_1 . До матеріалів справи долучені лише 2 фрагмента відеозапису: перший, знятий о 09.56 год момент зупинки транспортного засобу FORD С-МАХ , р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , а другий знятий аж о 10.27 год (через 31 хвилину після першого відео), на якому ОСОБА_1 вже на камеру заявляє про відмову від проходження огляду.

Із долученого адвокатом Оприском М.В. до матеріалів справи адвокатського запиту від 11.03.2024 убачається, що останній звертався із запитом до ВП 1 ЛРУП 2 ГУНП у Львівській області про надання повного та безперервного відео події 13.12.2023 за участі ОСОБА_1 з бодікамер патрульних, однак, на час розгляду справи відповіді не отримав та, крім того, на запит суду такого не надано.

Якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Отже, із відеозапису, що міститься у матеріалах справи та відеозапису події, наданого на запит суду 07.06.2024, убачається, що на ньому знаходяться 2 файли, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а отже, такий не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином, приходжу до переконання, що пояснення ОСОБА_1 та його захисника, щодо події 13.12.2023, можуть мати місце, доказів, які б спростували дане, судом не здобуто.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Покликання ОСОБА_1 на те, що під час перерви у відеозаписі поліцейські погрожували йому та переконували його відмовитись від проходження медичного огляду, інше, у суді свого підтвердження не знайшли, між тим, беру таке до уваги, як обгрунтовані сумніви у доведеності його вини, оскільки, дійсно, відеозапис, долучений поліцейським до адміністративних матеріалів, у порушення Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, є фрагментарним, не є безперервним, що унеможливлює встановлення усіх обставин зупинки водія, допитаний у суді свідок - представник поліції обставин події 13.12.2023 вказати не зміг, інший свідок до суду на виклики не з`явилась, повний відеозапис ні на запит адвоката, ані суду надано не було.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої встатті 62 Конституції Українипрезумпції невинності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, у даному, конкретному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому згідно ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 не вбачаю.

Керуючись ст.62 Конституції України, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Перетятько О.В.