ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши , що надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда ІІ групи, РНОКПП _____________________ за ст.122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненськоьго міського суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №614609 від 15.10.2024 року про те, що 14.10.2024 року о 08 год. 26 хв. в м. Рівне на перехресті вул. Соборна-Вербова, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

Своїми діями порушив п. 2.10а ПДР, за що передбачена відповідальність за

ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні під час розгляду справи захисникОСОБА_1 адвокат Михалюк М.І. зазначив, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, діючи в стані крайної необхідності, для того, щоб відвезти внучку, яка перебувала з ним в автомобілі під час вчинення ДТП, до лікарні, оскільки вона вдарилася головою та він хвилювався за стан її здоров`я. ОСОБА_1 викликав адвоката на місце ДТП, залишив автомобіль та документи на нього, а також посвідчення водія на місці ДТП, викликавши таксі, поїхав до лікарні. Умисного наміру залишати місце ДТП не мав, окрім того повністю визнав свою вину у його вчиненні за ст.124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наданих в судовому засіданні, залишення місце дорожньо-транспортної пригоди було обумовлено його діями в стані крайньої необхідності, які виникли внаслідок реальної загрози життю та здоров`ю його внучки, яка перебувала з ним в автомобілі та потребувала негайної медичної допомоги, тому очікування працівників поліції для оформлення дорожньо-транспортної пригоди могло призвести до значної небезпеки для життя та здоров`я останньої. ОСОБА_1 вчинив дії, необхідні для ідентифікації його як водія та учасника ДТП, залишивши автомобіль та необхідні документи на місці ДТП. Окрім того, ОСОБА_1 після проходження обстеження стану здоров`я внучки, повернувся на місце ДТП.

Враховуючи зазначене, на ОСОБА_1 не може бути накладене адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями останній відвертав настання більшої можливої шкоди здоров`ю внучки, яка після ДТП потребувала негайної медичної допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо дії особи вчинені в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вчинив дії, відповідальність за які передбачена ст. 122-4 КУпАП в стані крайньої необхідності, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 18, 33, 122-4, 247, 280 КУпАП,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із вчиненням дій у стані крайньої необхідності на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Н.О. Гордійчук