П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2035/24

Провадження № 3/348/932/24

06 листопада 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, громадянина України, ФОПа, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст. 124, 122-4 КУпАП,

У с т а н о в и в :

12.08.2024 о 21:40 в с. Пнів по вул. УСС гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував безпечного бокового інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із мотоциклом Honda CBR, під керуванням гр. ОСОБА_2 , який від удару відкинуло в транспортний засіб Фольцваген Пасат АТ550НЕ. В результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.д Правил дорожнього руху - створення водієм загрози безпеці дорожнього руху, п. 11.3 ПДР - порушення виїзду на смугу зустрічного руху на дорогах із двох стороннім рухом, п. 12.1 ПДР - водій транспортного засобу не врахував безпечної швидкості руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу.

12.08.2024 о 21:40 в с. Пнів по вул. УСС гр. ОСОБА_1 , будучи причетний до ДТП, покинув місце події, чим порушив п. 2.10.а ПДР - залишення водіями транспортних засобів іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дружина приїхала за ним на роботу, в с. Пнів вони під`їхали до магазину, назустріч їхав мотоцикліст, відбувся якийсь звук, зіткнення, ОСОБА_1 озирнувся, мотоцикліст як їхав, так і поїхав далі. Коли під`їхали до під`їзду, то ОСОБА_1 сів за кермо та припаркував рівно автомобіль, бо дружина недобре паркується. Коли дружина вийшла вночі вигуляти собаку то побачила, що буса немає, зателефонувала в поліцію та повідомила про викрадення автомобіля. Згодом, десь о 1 годині ночі, ОСОБА_1 передзвонили з поліції і повідомили, що автомобіль вони забрали та помістили на штрафмайданчик, бо було ДТП. ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що за кермом була дружина, але вони склали протокол на нього. Десь 14.08.2024 працівник поліції ОСОБА_3 приїздив до ОСОБА_1 на роботу, казав, щоб він приїхав у відділок поліції поговорити та забрати машину.

Адвокат Романишин Д.М. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та зазначив, що ОСОБА_1 свою провину не визнає, в той день транспортним засобом не керував. Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтвердили, що за кермом був ОСОБА_1 .. ОСОБА_4 чітко вказав, що за кермом була жінка. Дружина ОСОБА_6 також підтвердила, що саме вона була за кермом. Неповнолітній ОСОБА_4 був допитаний працівниками СРПП з порушеннями закону без законного представника. Вважає, що працівник поліції надав неправдиві покази та вони спростовуються графіком чергувань працівників поліції, а саме, що Росоха 14.08.2024 не працював, однак, згідно графіку, був на роботі. Пошкодження автомобіля Мазура в схемі ДТП були встановлені після вилучення його автомобіля, тобто, схема ДТП складалася не на місці ДТП, окрім цього, в схемі зазначено власника автомобіля, я ці документи в подальшому вже надавав ОСОБА_1 працівникам поліції. 14.08.2024 Росоха працював, приїздив до ОСОБА_6 на роботу на службовому авто. Також були порушені строки складання протоколу. Є відео, де ОСОБА_6 перепарковував автомобіль за місцем проживання, оскільки дружина невдало припаркувалася і воно ніякого доказового значення не має.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він припаркувався біля магазину в с. Пнів, побачив білий бус, який їхав назустріч, відчув удар, вийшов з машини та побачив, що на його машину був обпертий мотоцикліст, бус поїхав далі. Він викликав працівників поліції та повідомив їм, що зіткнення сталося із автомобілем я Мазура. Наступного дня ОСОБА_6 приїжджали до нього додому на таксі, сказали, що все відшкодують. Наразі, шкода відшкодована, претензій до них не має. Хто саме був за кермом білого буса, він не бачив, бо було вже темно, він тільки бачив, що це був автомобіль ОСОБА_1 .. Через декілька днів він разом із ОСОБА_1 приїздив у відділ поліції, там забирали бус. За кермо буса сів свідок, вигнав автомобіль з території, від`їхав, а там далі вже передав управління дружині Мазура.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 в присутності законного представника повнолітньої сестри ОСОБА_2 суду повідомив, що їхав мотоциклом з м.Надвірна у смт Битків, назустріч їхав бус, при чому їхав прямо на нього, зачепив його за кермо, ОСОБА_4 відкинуло на машину, з тієї машини вийшов чоловік та викликав працівників поліції. Бус спочатку зупинився, а потім поїхав, було ще не дуже темно і він побачив, що за кермом була жінка, а чоловік сидів поруч.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є дружиною ОСОБА_1 .. В той день вона приїхала за чоловіком на роботу, забрала його та вони їхали додому в м. Надвірна. В с. Пнів вона хотіла зупинитися біля магазину, оскільки треба було купити продукти, виїхала на зустрічну смугу і почула якийсь звук, перелякалася, чоловік сказав, що все нормально і щоб вона не зупинялася, а їхала далі. Вночі вона виходила на вулицю гуляти із собакою і побачила, що зник їх автомобіль. Про викрадення автомобіля вона повідомила в поліцію. Через деякий час її чоловіку подзвонили з поліції та сказали, що автомобіль забрали на штрафмайданчик, оскільки він причетний до ДТП. Через декілька днів вона разом із чоловіком та ОСОБА_7 приходили у відділ поліції, де їм повернули автомобіль. Сама вона посвідчення водія має, але автомобілем керує не часто.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є працівником СРПП Надвірнянського РВП ГУНП, отримав повідомлення по факту ДТП в с. Пнів, коли приїхав, одна машина стояла на обочині, був мотоцикл, всього учасниками ДТП було три машини, одна з них покинула місце ДТП. Учасники ДТП, які залишилися на місці, чітко зазначили, що за кермом автомобіля, який покинув місце ДТП, був ОСОБА_9 . В той же вечір автомобіль ОСОБА_1 було на евакуаторі доставлено у відділ поліції на штрафмайданчик, автомобіль забраний був біля під`їзду за місцем проживання ОСОБА_6 . Потерпілий ОСОБА_7 вже після складання протоколу надав пояснення, що не бачив ОСОБА_10 за кермом. Він змінив свої покази, оскільки ОСОБА_6 відшкодував йому збитки. Протокол про адміністративне правопорушення було складено не в той же день, оскільки наступного дня після ДТП він був після добового чергування, 14.08. був вихідний, а 15.08. було складено протокол. Мазур для складання протоколу у відділ поліції викликався по телефону. Також ОСОБА_3 спілкувався з ОСОБА_1 по телефону в ніч після ДТП після того, як дружина ОСОБА_6 повідомила про викрадення автомобіля. Він особисто телефонував ОСОБА_1 та повідомляв останнього про доставлення його автомобіля на штрафмайданчик.

До матеріалів справи доданий відеозапис, з якого вбачається, що автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_3 , 12.08.2024 о 21:51 год., тобто через декілька хвилин після ДТП, керує саме ОСОБА_1 .. Також надані фотознімки з місця ДТП, на якому зафіксовані уламки фари, та фото автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_3 із пошкодженою фарою.

Суд критично оцінює покази потерпілих та свідків, які мають певні розбіжності між собою, а саме: ОСОБА_7 пояснив, що в момент ДТП було майже темно, ОСОБА_2 пояснює, що ще не було темно і він чітко бачив, що за кермом була жінка, а поруч сидів чоловік. Суд ставить під сумнів такі покази неповнолітнього ОСОБА_4 , враховуючи, що вже були сутінки і в момент зіткнення він не мав можливості розгледіти хто перебував в салоні (не просто за кермом, а саме в салоні) автомобіля, що рухається назустріч. При цьому суд також враховує ту обставину, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла. Темною порою доби вважається час після заходу і до сходу сонця. 12.08.2024 захід сонця згідно сонячного календаря о 20:41 год.. Тобто, при включеному світлі фар автомобіля, що рухався назустріч, ОСОБА_2 не мав можливості розгледіти салон цього автомобіля.

Окрім цього, ОСОБА_7 зауважив, що після зіткнення автомобіль ОСОБА_1 не зупинявся і поїхав далі. ОСОБА_4 ж навпаки, показав, що автомобіль Мазура зупинився, проте з нього ніхто не вийшов і потім поїхав далі.

Свідок ОСОБА_8 взагалі чітко не могла пояснити момент ДТП, плуталась чи зупинялась вона чи не зупинялась після того, як почула якийсь звук, казала, що Мазур подивився у вікно і сказав їй їхати далі, що все нормально, при цьому, пасажир, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні не міг бачити що саме відбувалося біля самої машини з боку водія, в той час як Мазур пояснював, що він бачив, що мотоцикліст, який рухався назустріч, як їхав, так і продовжував їхати далі, що не відповідає дійсності.

Отже, під час допиту свідка ОСОБА_8 у суду склалося враження, що свідок безпосередньо не була на місці події і покази дає з інших слів.

При цьому суд погоджується із зауваженням адвоката щодо порушення процедури опитування неповнолітнього ОСОБА_2 під час ДТП без законного представника.

Однак саме пояснення потерпілих, даних ними безпосередньо після ДТП допомогли встановити третього учасника ДТП, і саме їх суд вважає найбільш достовірними, оскільки надані без будь-якого впливу третіх осіб та направлені на виявлення винуватця ДТП.

Отже, суд приходить до висновку, що свідчення, надані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_2 мали на меті допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення. А дружина ОСОБА_1 . ОСОБА_8 є заінтересованою особою.

Також суд приймає зауваження адвоката щодо порушення строку складення протоколу, проте, з урахуванням того, що винуватець ДТП покинув місце події і працівникам поліції необхідний був час для зібрання матеріалів, суд не вважає це порушення таким, що тягне за собою закриття провадження у справі.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною 17.97.1997, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 2.10.А Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 2.3.д ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 11.3 ПДР передбачено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Пунктом 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність, передбачена ст. 122-4 КУпАП, настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В судовому засіданні сумнівів щодо вчинення саме ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, у суду не виникає, всі докази суд вважає належними та допустимими, у зв`язку із чим вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 вже не вперше намагається уникнути відповідальності шляхом повідомлення суду про керування транспортним засобом в момент ДТП іншою особою (справа № 348/1012/24).

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності притягувався неодноразово, певних висновків для себе не зробив, із врахуванням характеру скоєного та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) рокиза правилами накладення адміністративного стягнення, зазначеними в статті 36 КУпАП, а саме, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, оскільки накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу не є дієвим і ОСОБА_1 продовжує вчиняти адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 23, 36, 40-1, 122-4, 124, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та призначити йому стягнення за правилами накладення адміністративного стягнення, зазначеними в статті 36 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О. Ю. Максименко

Повне судове рішення складено 11.11.2024.