Справа № 752/7129/24
Провадження №: 3/752/3585/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участіОСОБА_1 , захисника Дубчака Ю.Є.,Світельського Д.П.,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 о 18:223 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo FH 400, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, рухаючись по вул. Академіка Заболотного при в`їзді на Одеський шляхопровід, під час зміни напрямку руху (смуги) не переконався у безпечності та здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 керуванням ОСОБА_2 , спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої транспортний засіб Opel Astra отримав механічні ушкодження з матеріальними збитками через недотримання п. "б" п. 2.3, п. 10. Та п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 862046 від 26.03.2024, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди 21.03.2024 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного при в`їзді на Одеський шляхопровід, водій ОСОБА_1 покинув місце пригоди, що оцінено працівниками поліції як порушення п. "а" п. 2.10 Правил дорожнього, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Так, ст. 124 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

У судовому засіданні 11.06.2024 ОСОБА_1 повідомив, що дійсно 21.03.2024 опісля 18-ї години проїздив по Одеському шляхопроводу, проте не вважає себе таким, що вчинив зіткнення з іншим автомобілем, адже подібних обставин не пам`ятає. Допускає, що таке могло статися, проте він нічого не чув, не відчув та приводів, щоб тікати з місця дорожньо-транспортної пригоди не мав.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дубчак Ю.Є. зазначив, що йому не зрозуміло яким чином установлено місце зіткнення, а тому схема місця дорожньо-транспортної пригоди є неналежним доказом. Також незрозумілим є та обставина, що після виклику поліції наряд вже був на місці наступної хвилини, належні докази дорожньо-транспортної пригоди відсутні.

З метою всебічного з`ясування обставин справи, недопущення порушення прав та інтересів іншого учасника, 11.06.204 судове засідання було відкладено на 18.06.2024 та викликано до суду іншого учасника - ОСОБА_2 .

18.06.2024 водій ОСОБА_2 надав усні пояснення по справі, зазначив, що 21.03.2024 після 18-ї години виїжджав з роботи по вул. Академіка Заболотного, спочатку зайняв полосу для розгону, потім першу суму руху, хотів перелаштуватися у другу смугу, бо їхав прямо, тоді як праворуч був виїзд в скупчення автівок. Проте фура зерновоз з біло-синьою кабіною та сірим причепом його не пропустила. А далі на Одеському шляхопроводі ця фура змістилася у його першу смугу та зачепила автомобіль, що спричинило ушкодження лівої сторони авто на місці розташування заднього пасажира за водієм. Зупинився та викликав поліцію, на місці перебував не менше, ніж 1 год 40 хв. У зв`язку з тим, що поліція довго не їхала, робив повторний виклик.

Водій ОСОБА_1 підтвердив правильність опису вантажівки, якій він керував та пояснив, що міг не відбути того моменту, які зблизився з легковиком.

Проаналізувавши усні та письмові пояснення обох водіїв, детально дослідивши матеріали справи суд (суддя) дійшов висновку про відсутність обґрунтованих сумнівів у настанні зіткнення між описаними вище транспортними засобами, тоді як посилання захисника на неналежність доказів і їх сумнівність видаються лише припущеннями, місце зіткнення відповідає поясненням водія ОСОБА_2 , поліцейськими місце зіткнення було установлено саме з його пояснень, отримані легковиком ушкодження не передбачали наявність рештків, уламків, осипу скла та ін. Посилання на те, що поліція прибула на виклик наступної хвилини є лише припущеннями та спростовуються даними рапортів оперативних чергових гарячої лінії "102".

Таким чином, суд (суддя) виходить з того, що подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поясненнями водіїв та поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься, серед іншого:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 862045 від 26.09.2024, що складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніхсправи України від 06.11.2015 № 1376;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.03.2024, на якій відображені місця розташування транспортного засобу, місце зіткнення, відповідні виміри;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.03.2024;

- рапорт поліцейського ОСОБА_3 від 24.03.2024;

- рапорти оперативного чергового спец лінії "102";

- письмові пояснення ОСОБА_1 .

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення особу Царнікаля установлено на підставі паспорту, йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбуватиметься у Голосіївському районному суді міста Києва. Також вбачається, що ці протоколи ОСОБА_1 підписав.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної статті, при накладенні якого суддею враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан. Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, за ст. 34, 35 КУпАП України не встановлено.

Враховуючи загальні правила накладення стягнення, суд вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Поряд з викладеним, суд (суддя) не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування "поза розумним сумнівом", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують пр. розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Досліджені матеріали справи у сукупністю з поясненнями потерпілого дають ствердні підстави для встановлення факту того, що водій ОСОБА_1 не знав того, що став учасником дорожньо-транспортної пригоди, адже керував завантаженим великим транспортним засобом, а тому об`єктивно міг не відчути того, що зачепив легковик, механічні пошкодження, про що додатково свідчить і опис ушкоджень автомобіля Opel Astra і фото, які надав у судовому засіданні для огляду потерпілий, що виключає його вину за ст. 122-4 КУпАП та, відповідно, передбачає закриття провадження у справі в цій частині.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 33-35, 40-1, 122-4, 124, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити.

Стягувачем за цією постановою є державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Бушеленко