Провадження № 33/801/889/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., за участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянув апеляційну скаргу адвоката Хоменчука А. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтями, 1224, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 17 серпня 2024 року о 12:18 год по вул. Д. Нечая, 149 у м Вінниці, керуючи автомобілем марки «Dacia Lodgy», державний номерний знак НОМЕР_1 , останній не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_2 , який надалі по інерції здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Після скоєння ДТП, ОСОБА_1 покинув місце ДТП, чим порушив вимоги пункту 2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за статтею 1224 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224, 124 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

В апеляційній скарзі адвокат Хоменчук А. О. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції в частині накладення на нього адміністративного стягнення змінити та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 занадто суворе стягнення, яке не відповідає характеру вчиненого правопорушення, не урахував особу правопорушника, обставини, що пом`якшують його відповідальність та відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність;

унаслідок ДТП автомобілям потерпілих спричинено незначні пошкодження та витрати на їх ремонт повністю покриваються страховкою.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Частиною сьомою статті 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить про оскарження постанови місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення, а тому в іншій частині оскаржувана постанова не є предметом перегляду апеляційним судом.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з частиною другою статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Санкція даної статті передбачає за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 1224 КУпАП встановлена відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

У цій справі більш серйозне правопорушення з числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене статтею 1224 КУпАП.

Відповідно до частин другої, третьої статті 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянину права керування транспортними засобами застосовується до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

З дослідженого судом першої інстанції відеозапису з моментом ДТП за участі трьох автомобілів: Dacia Lodgy, державний номерний знак НОМЕР_1 , Peugeot 207, державний номерний знак НОМЕР_2 , Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_3 , слідує, що автомобіль марки «Dacia Lodgy» швидко рухаючись, виїхав на тротуар справа, допустив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot», який унаслідок вдарив автомобіль марки «Chevrolet Aveo». Після цього, автомобіль марки «Dacia Lodgy», не зупиняючись, об`їхав автомобілі зліва та продовжив рух далі, залишивши місце пригоди.

З рапорту працівника поліції Куляса Р. О. від 17 серпня 2024 року слідує, що 17 серпня 2024 року о 12:24 год під час несення служби у складі екіпажу «Юнкер-107», спільно зі старшим лейтенантом поліції Тесме М. В. , надійшов виклик «Порушення ПДР». Заявник ОСОБА_4 повідомив, що, переслідуючи автомобіль марки «Dacia Lodgy», державний номерний знак НОМЕР_1 , побачив, що він є винуватцем ДТП та намагається втекти. Переслідуючи цей транспортний засіб, заявнику вдалось штучно заблокувати автомобіль по пров. К. Широцького, 5 А у м. Вінниці. Прибувши на місце події, було надано допомогу для зупинки автомобіля «Dacia Lodgy», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в повному обсязі. На водія складено протоколи про адміністративні правопорушення: серії ЕПР 1 № 113440 за статтею 130 КУпАП, серії ЕПР 1 № 113427 за ст. 124 КУпАП, серії ЕПР1 № 113433 за статтею 1224 КУпАП та постанову серії ЕНА № 2853532 за частиною першою статті 126 КУпАП.

Указані обставини у своїй сукупності свідчать про вчинене ОСОБА_1 грубе порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя, здоров`я та майнових прав фізичних осіб.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції урахувавши вимоги статті 36 КУпАП, характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, дані про його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ступінь суспільної небезпеки, поведінку особи після вчинення правопорушення, який жодним чином не відреагував на те, що вчинив зіткнення з транспортними засобами, не пересвідчився про відсутність потерпілих осіб, яким могла б бути потрібна допомога, а зник з місця події, а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов правильного висновку про застосування до останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті адміністративних стягнень.

Унаслідок порушення особою правил безпеки дорожнього руху створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху у майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

На переконання апеляційного суду, застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутність права керування транспортними засобами позбавить ОСОБА_1 джерел доходу є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними доказами, а спрямовані виключно на уникнення відповідальності за скоєнні правопорушення.

Отже висновки суду першої інстанції, викладені у постанові в частині накладення адміністративного стягнення, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Ураховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті 1224 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, тому її в цій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Хоменчука А. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ