Провадження № 33/801/825/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Березовська О. А.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Синявської К.Ю., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Лисого О.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Лисого Олександра Васильовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №626214, 07 липня 2024 року о 21:37 год в м. Вінниці по вул. Малиновського, 18, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA C-HR» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив, п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Лисий О.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова суду не відповідає вимогам встановленим у ст.245 КУпАП, а висновки суду не відповідають та суперечать матеріалам справи, оскільки саме водій ОСОБА_1 , порушуючи правила дорожнього руху, рухаючись заднім ходом, не пересвідчившись у відсутності перешкод, виїхав на смугу руху автомобіля «TOYOTA C-HR» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та здійснив зіткнення з його транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи, зокрема долученими до них доказами та письмовими поясненнями, які суд першої інстанції помилково не взяв до уваги. Просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року скасувати та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Синявську К.Ю., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Лисого О.В., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, а саме п. 10.9, що спричинило пошкодження транспортних засобів суду не надано.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року (справа № 127/23671/24) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, однак протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, складений працівником поліції лише відносно нього.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №708599 від 12 липня 2024 року, згідно якого 07 липня 2024 року близько 21:37 год в м. Вінниця по вул. Малиновського, 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Пунктом 2.10а ПДР України, передбачено, зокрема, і те, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року (справа № 127/23671/24) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Пояснення учасників ДТП категорично різняться.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на схемі зазначено, що зіткнення було навпроти будинку АДРЕСА_1 , а він заїжджав в двір свого будинку по АДРЕСА_2 , де знаходиться його гараж, коли відчув удар, його автомобіль частково стояв на проїзній частині, а частково на тротуарі, він відкривав ворота в двір, бо гараж знаходиться далі в дворі.

Отже в суді першої інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що його автомобіль стояв на проїзній частині, а після удару він поставив автомобіль в свій гараж.

На переконання апеляційного суду зазначене свідчить про усвідомлення ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки та про намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що у випадку, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв` зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 07 липня 2024 року, тому на момент розгляду справи апеляційним судом строк накладення адміністративного стягнення сплив, відтак апеляційний суд не може призначити йому адміністративне стягнення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лисого Олександра Васильовича задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун