Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/7409/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про об`єднання справ в одне провадження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.185-10 КУпАП та ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли справи про адміністративне правопорушення, запроваджені відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст.185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

За змістом протоколу: 03 жовтня 2024 року близько 14 год. 30 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) на напрямку 105 прикордонного знаку (територія Королівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) в прикордонній смузі на відстані 200 метрів до державного кордону було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_2 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку, а також перебував та пересувався в прикордонній смузі без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України.

При спробі затримання на неодноразово повторювану законну вимогу військовослужбовця ДПСУ зупинитися та надати документи, що посвідчують особу громадянин України ОСОБА_2 проігнорувавши вимогу зупинитися, вдався до втечі.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_2 порушив вимоги cm. cm. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинив правопорушення, відповідальності за яке передбачена ч. 1 cт. 204-1 КУпАП та порушив вимоги cm. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 19.06.2003 року, відповідальність за яке передбачено ч. 1 cт. 185-10 КУпАП та порушив вимоги п.7 Положення про прикордонний режим, затверджено постановою КМУ від 27.07.1998 № 1147, тобто вчинив правопорушення відповідальності за яке передбачена ч.1 cт. 202 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Як вбачається з протоколів серії ЗхРУ № 136607 від 03.10.2024 року, серії ЗхРУ № 137703 від 03.10.2024 року ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 cт. 185-10 , ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Так, ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Виходячи з положень статті 204-1 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме перетинання або спроба перетинання державного кордону будь-яким способом поза пунктами пропуску.

Незаконне перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України, відповідно до наданих стороною обвинувачення матеріалів, ОСОБА_2 не здійснював.

Разом з тим, що стосується інкриміновангого ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному, розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пункт 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, передбачено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вказаного положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Разом з тим, протокол не містить достовірних відомостей та обставин вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КУпАП.

Крім цього, матеріали справи не містять жодних відомостей про працівника прикордонної служби, законні вимоги якого та якому нібито чинив опір та вдався до втечі за змістом протоколу ОСОБА_2 проігнорував, а також, що такий працівник прикордоннної служби виконував службові обов`язки, пов`язані з охорони державного кордону України.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи у своїй сукупності дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначений в протоколі час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у інкримінованому йому діянні за ч.1 ст.185-10 КУпАП.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сукупність зібраних у справі доказів не дозволяє констатувати вчинення особою адміністративного правопорушення, у справі не доведено ні події, а ні складу правопорушення про вчинення якого складено протокол та у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_2 .

Оцінивши досліджені докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя не встановив існування події і складу адміністративниї правопорушень за ознаками ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУПАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, розпочате провадження в справі про адміністративні правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 247, 254-256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 185-10, ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити у зв`язку із відсутністю (недоведеністю) події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя В. Р. Трагнюк