Справа № 317/4507/23
Провадження № 3/317/2592/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., при секретарі Щербини В.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 року о 13 год. 19 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hundai Terrakan» номерний знак НОМЕР_3 Запорізькій області, Запорізькому районі, трасі Н-08, 513 км, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту позитивний - 0,49 ‰, з результатом згоден, тест №2588, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти протоколу заперечував та пояснив, що 14.08.2023 він їхав за кермом транспортного засобу «Hundai Terrakan» по трасі Н-08, 513 км, в Запорізькому районі Запорізької області, приблизно о 13.20 годин, його було зупинено на блокпосту, перевірили документи та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. Потім продув спеціальний технічний прилад Drager, результат був позитивний, він з результатом був згодний. Після чого на нього був складений адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

06.09.2024 р. ОСОБА_1 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та низкою порушень працівникам поліції під час складання та оформлення матеріалів про притягнення його адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.2.9А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доказана та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 619998 від 14.08.2023 року, відповідно до яких 14.08.2024 року о 13 год. 19 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hundai Terrakan» номерний знак НОМЕР_3 Запорізькій області, Запорізькому районі, трасі Н-08, 513 км, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту позитивний - 0,49 %, з результатом згоден, тест №2588, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3);

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи та спростовує доводи ОСОБА_1 щодо допущення працівниками поліції порушень під час складання та оформлення матеріалів про притягнення його адміністративного правопорушення.

Окрім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук (а.с.5).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , поліцейський провів огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, проба позитивна 0,49 %, що підтверджується тестом №2588 (а.с.4).

Даний спеціальний технічний прилад Drager Alcotest 6820, ARHK 0179, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису (а.с.9) встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 через виниклі обґрунтовані підозри, що він перебуває у такому стані, останній погодився та пройшовши огляд з результатом був згодний.

Факт керування автомобілем «Hundai Terrakan» номерний знак НОМЕР_4 НОМЕР_5 ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що саме він керував даним транспортним засобом. У судовому засіданні також факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечується.

Під час складання протоколу жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не зазначено. Про обставини, що він не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівникам поліції не повідомляв, про що свідчить відповідна відеофіксація.

З зазначеного відео також вбачається, що ОСОБА_1 після слів поліцейського про наявність підозри, що останній перебуває у стані сп`яніння, ОСОБА_1 погодився пройти тест за допомогою спеціального технічного засобу, після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу «…з результатом згоден».

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що після огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він був не згодний з результатом, не заслуговують на увагу та повністю спростовуються матеріалами адміністративної справи дослідженими в судовому засіданні.

При цьому, з відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з результатом був згоден, що також зазначено в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказані пояснення ОСОБА_1 у клопотанні про закриття адміністративної справи не заслуговують на увагу, які суд розцінює як спосіб захисту та намагання ухилитися від встановленої законом відповідальності.

Крім того, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що його огляд повинен бути здійсненим за участі посадових осіб ВСП у ЗСУ в порядку ст. 266-1 КУпАП, оскільки вказаний припис не стосується спеціального суб`єкту водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст. 23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

У ч. 2 ст. 33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, санкція ч. 1 ст. 130 КУАП є санкцією за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. В матеріалах справи є відомості про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_6 від 20.06.2015 (а.с.7).

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 287, 289 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Одержувач коштів: ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/21081300, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, штраф на підставі ст. 308 КУпАП стягується в примусовому порядку у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок., який має бути сплачений в прибуток держави за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя Д.О. Каряка