Провадження № 3/638/6496/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Заварза Тетяна Володимирівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ч. 1, 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова з Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які знаходяться у провадженні одного судді.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин слід об`єднати справи № 638/16400/24 та № 638/16401/24 в одне провадження.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

09.08.2024 інспектор Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Білокобиленко Семен Володимирович склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №109984 відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу: «09.08.2024 о 21 год. 30 хв. у м. Ізюм, пров. Леоніда Каденюка (Шмідта) 1 здійснював рух на транспортному засобі ИЖ ПЗК, д. н. з. НОМЕР_2 , при цьому мав страховий поліс, чим порушив вимоги п. 2.1ґ Правил дорожнього руху відсутність у водія поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу його було складено у присутності матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка проставила свій підпис у протоколі.

Того ж дня 09.08.2024 інспектор Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Білокобиленко Семен Володимирович склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №109980 відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу: «09.08.2024 о 21 год. 30 хв. у м. Ізюм, пров. Леоніда Каденюка (Шмідта) 1 здійснював рух на транспортному засобі ИЖ ПЗК, д. н. з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу його було складено у присутності матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка проставила свій підпис у протоколі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Викликався до суду у порядку встановленому законом. Повістка повернулася з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». ОСОБА_1 також повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за допомогою повідомлень у додатку «Viber».

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд вважає, що такі дії ОСОБА_1 є спробою уникнути відповідальності за вчинення правопорушення. Тому суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши адміністративні матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №109984 та ЕПР1 №109980 відповідають вимогам до протоколу, встановленим ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 2.1. підпунктів а та ґ Правил дорожнього руху, затверджених

постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення; довідкою від 10.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом; поясненнями ОСОБА_1 , у яких він повідомив, що у нього є прострочений страховий поліс, та його матері ОСОБА_3 , яка повідомила, що вона знала про те, що її син ОСОБА_1 «поїхав кататися на місту», полісом № АЕ19370014 обов`язкового страхування, який був дійсний до 30.04.2017.

Враховуючи вище наведене, в діях ОСОБА_1 встановлено факт порушення вимог пункту 2.1. підпунктів а та ґ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При застосуванні адміністративного стягнення суддею не встановлені обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 121-127 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не цікавився провадженням у своїй справі, ступінь його вини, суд вважає, що до неповнолітнього правопорушника слід застосувати адміністративний захід впливу у межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП двадцять п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та у межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд, керуючись ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає за можливе призначити йому штраф в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП України у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тож з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ч. 1 ст. 130, статтями 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справ про адміністративні правопорушення № 638/16400/24 та № 638/16401/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер провадження 3/638/6496/24 (справа № 638/16400/24).

Визнати ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1, 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за:

- ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень;

- ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: казначейство України (ел.адм. подат.), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України за реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081300, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації бюджету: 21081300, призначення платежу: справа № 638/16400/24, постанова від 07.11.2024.

В порядку ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніш як через п`ятнадцять днів) в порядку примусового виконання постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Т. В. Заварза