Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/943/24
№ провадження 3/624/437/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

селище Кегичівка 07 листопада 2024 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, протокол серії ААД №786925 від 07 жовтня 2024 року, відповідно до якого

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Лозова Кегичівського району Харківської області, українець, громадянин України, ІПН НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , освіта середня, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, працює трактористом в ПП «Агропрогрес», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ААД №786925, 07 жовтня 2024 року о 22 год 20 хв по вул. Енергетиків, с. Кегичівка Берестинського району Харківської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210990 номерний знак НОМЕР_3 та будучи учасником ДТП відмовився від проходження освідоцтва та стан вживання спиртних напоїв в установленому законом порядку, маючи при цьому ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з ротової порожнини алкоголю, хитка хода.

Чим порушив п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з цим його дії були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив, просить провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Оскільки відмовився від проходження на стан алкогольного спяніння на місці, проте вказув працівнику поліції, що бажає пройти освідоцтво в лікарні, але ним це було проігноровано та вказавши що має право, на проходження освідоцтва протягом двох годин. Хоча вже на місці було складено протокол, немовби, відмовився від проходження освідоцтва на стан вживання алкогольних напоїв.

Крім того від адвоката ОСОБА_1 Кадуна В.П. надійшло клопотання, в якому просить закрити дану справу про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що відповідно до відеозаписів наданих до суду у вигляді доказів то дійсно ОСОБА_1 відмовляється від проходження тестування на місці ДТП, але згоден проїхати до лікарні для проведення тестування та вказує, що в результаті ДТП у нього розбитий ніс (диск №1 22 год 43 хв та 22 год 47 хв). Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09 листопада 2015 року № 1452/735 п. 8 у разі скоєння дорожньо - транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

До протоколу серії ААД № 786925 від 07 жовтня 2024 року складеного об 23 год 20 хв долучено:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, результат огляду на стан спяніння: від проведення освідоцтва відмовився, в графі «з результатами згоден: зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від підпису відмовився;

- направлення на огляд в заклад охорони здоров`я складеного 07 жовтня 2024 року об 23 год 15 хв, з відміткою, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП Михайлюк С.М., та від направлення ОСОБА_1 відмовився.

- пояснення;

- 2 диски із відеофайлами.

В судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, що долучені до протоколу. На відео вбачається, що працівники поліції прибули на місце дорожньої-транспортної пригоди, де і складалися протоколи. О 22 год 42-43 хв інспектор підійшов до автомобіля ОСОБА_1 попросив документи останнького, та запитав чи Терлецький сам був у автомобілі та чи є у нього травмування, на що ОСОБА_1 відповів, що розбитий ніс. В подальшому ОСОБА_1 запропоновано пройти освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння на місці, від якого останній відмовився, проте оглянуті відеозаписи не містять відмови від проходження в медичному закладі, так о 23 год 46-47 хв ОСОБА_1 зазначив що не проти освідоцтва, повторив при цьому декілька разів, говорив що бажає пройти освідоцтво в лікарні, інспектор на це зауважив, що ОСОБА_1 може звернутися в лікарню та має право пройти освідоцтво протягом двох годин та оформлює направлення, крім того інсперктором зазаначено, те що ОСОБА_1 має право додатково звернутися в лікарню. Під час роз`яснення, щодо видачі тимчасового посвідчення ОСОБА_1 неодноразово зазначав про бажання проходити освідоцтво в медичному закладі.

Відеозапис не містить запису, що ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я доставлено інспектором СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП Михайлюк С.М., як це зазначено в направленні.

Оглянутий відеозапис не містить роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 права не свідчити проти себе перед тим як задавати відповідні запитання, які викривають особу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 786925 від 07 жовтня 2024 року не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Ознайомившись з наданими доказами, суддя вважає, що об`єктивно факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не доведений, належні докази в матеріалах справи відсутні та не здобуті судом в ході розгляду справи, зокрема під час перегляду відеозапису події, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 786925.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, визначено чинним законодавством України, а саме - ст. 266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку, зокрема Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року.

Зокрема, ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, відповідно з п.п.7,8,9 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, ця інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду. п. 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

п.7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

п. 8. У разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ДТП, та останній зазначав про своє травмування, а тому у відповідності до п. 8 вищевказаної інструкції проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

В направленні вказано, що особу ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП Михайлюк С.М.

Результати освідоцтва з закладу охорони здоровя в матеріалах справи відсутні. Так і відсутні відомості щодо роз`яснення працівником поліції права ОСОБА_1 на доставку його до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як це є обов`язковим у відповідності до п. 8 Інструкції № 1452/735.

Суддя зауважує, що працівниками поліції не було дотримано визначеного законодавством порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не грунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

Також при складанні протоколу було порушено право особи не свідчити проти себе, оскільки таке право поліцейським ОСОБА_1 роз`яснено не було до моменту складання протоколу.

Ст.63 Конституції України гарантує особі право не свідчити проти себе.

Статтею 18 чинного КПК України теж гарантовано свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї та передбачено, що: «1. Жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. 2. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. 3. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення».

Тоді як винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки "поза розумним сумнівом" належними та допустимими доказами вина останнього не доведена, а обставини зазначені в протоколі - не підтверджені.

Таким чином, під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Куст