Справа № 442/7515/24
Провадження №3/442/2198/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2024 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої менеджером в " ОСОБА_2 ", проживаючої на АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1 19.08.2024 близько 19.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого малолітня ОСОБА_3 розпивала алкогольні напої та була доставлена у Дрогобицьку ДМЛ №1 з діагнозом: алкогольне отруєння.

Правопорушниця свою вину визнала. Вказала, що прикладає всіх зусиль щодо виховання доньки, однак остання перебуває в такому віці, що не дослухається до всіх її настанов. Вона сама доставила доньку в лікарню, оскільки остання хворіє гастритом, а вживання алкоголю загострило стан її здоров`я.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до наступних міркувань.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Сформульована в ч.1 ст.184 КУпАП диспозиція норми є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, посилається на невиконання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності батьківських обов`язків по вихованню доньки, що передбачені ст.150 СК України.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних для належного виховання.

За вимогами ст.3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

На підставі досліджених доказів приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по праві доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 557274 від 26 серпня 2024 року; даними ЄО № 8914 від 19.08.2024 року; поясненнями ОСОБА_1 .

За інкримінованими подіями мати залишила свою неповнолітню дитину без батьківського нагляду, внаслідок чого малолітня дочка після вживання алкогольних напоїв попала в Дрогобицьку міську лікарню №1, що спричинило загрозу життю і здоров`ю дитини. Указане безумовно свідчить, що правопорушниця відповідно до вимог ст.150 СК України не виконала свій батьківський обов`язок щодо виховання доньки, тобто цілеспрямованого впливу на свідомість та поведінку її дитини з метою формування у неї установок, понять, принципів, ціннісних орієнтацій, які забезпечують необхідні умови для її розвитку, підготовки до життя.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП суддя враховує характер та обставини вчиненого, суспільну небезпеку правопорушення, її майновий стан та ступінь вини.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину при складенні протоколу про адміністративне правопорушення визнала, усвідомила провину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відтак вважаю, що на останню слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ст.283-285 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду .

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Хомик А.П.