П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Ю.В., представника митниці Зубенка І.І., захисника Бадзелюка П.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Україна, м. Донецьк; місце роботи тимчасово не працює; місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 ); закордонний паспорт НОМЕР_1 від 06.11.2015 року, виданий органом 8089, ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 .

за ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол №1275/30500/23 від 26.11.2023 про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту вказаного протоколу про порушення митних правил вбачається, що 26.11.2023 року о 13 год. 20 хв. в зону митного контролю на ділянку «Виїзд з України» (ЗМК пасажирська) митного посту «Вилок» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Caravelle», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_3 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 під керуванням громадянки України Майор Тімео, в даному транспортному засобі в якості пасажирів слідували гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які прямували у аеропорт в м Будапешт на літак, який прямує в США.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обрали порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заперечили наявність будь-яких товарів, в тому числі тих, що підлягають декларуванню, а також повідомили, що жодних прихованих від митного контролю товарів не переміщують.

Під час огляду транспортного засобу та речей громадянки ОСОБА_1 , їй було запропоновано зайти в службове приміщення митного органу та пред`явити до огляду її ручну поклажу. Під час огляду ручної поклажі на вимогу посадової особою митниці пред`явити переміщувані товари до митного контролю, гр. ОСОБА_1 видала приховані від митного контролю ювелірні вироби.

Виявлені ювелірні вироби були приховані на тілі гр. ОСОБА_1 , а саме поміщені в середину бюстгалтера, що був прикритий зверху верхнім одягом.

Громадянка України ОСОБА_1 , пояснила, що колись мала ювелірний магазин в Україні, а тепер хоче перевезти дані ювелірні вироби в США.

Опис та попередня оцінка ювелірних виробів встановлені відповідно до бирки наявній накожному ювелірному виробі.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України , з приховуванням від митного контролю з використанням засобів і способів, що утруднює виявлення.

Зазначені дії органом митного контролю кваліфіковано за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

До суду від захисника ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, у яких він проти обставин, викладених у протоколі заперечив, просив провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Пояснення обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та її чоловік є законними власниками вилучених ювелірних виробів , які через російську агресію та втрату всіх документів на них не знали, як їх законно вивезти за кордон.

Санкція ч. 1 ст. 481 МК України визнана неконституційною. Санкція, передбачена ч. 1 ст. 481 МК України, становить надмірне втручання у право власності ОСОБА_1 та її чоловіка.

Справедливою санкцією за допущені порушення є застосування штрафу в розмірі 30% вартості ювелірних виробів без їх конфіскації. Митним органом не надано достовірних доказів щодо вартості ювелірних виробів.

У судовому засіданні захисник проти обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил заперечив.

У судовому засіданні представник митниці підтримав обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил та просив застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у відповідності до санкції статті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи доходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого цитованою нормою, є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

З об`єктивної сторони порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю яке проявляється у наступних формах:

- використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення цих товарів;

- шляхом надання одним товарам вигляду інших;

-подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості встановленого місця, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно із УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.

Для кваліфікації дій за ст. 483 МК України не мають значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчинення порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Дослідивши матеріали справи доходжу до переконання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України , з приховуванням від митного контролю з використанням засобів і способів, що утруднює виявлення.

Вина правопорушника, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про порушення митних правил №1275/30500/23 від 26.11.2023, доповідною запискою головного державного інспектора ОСОБА_5 від 26.11.2023 б/н, копією сторінок паспортів громадян України для виїзду за кордон, копіями контрольних талонів для проходження по «зеленому коридору» та по «червоному коридору», актом про проведення огляд транспортних засобі та ручної поклажі від 26.11.2023, описом предметів, затриманих за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України у ОСОБА_1 , висновком №-0001 від 24.01.2024, протоколом про одержання проб і зразків для проведення експертизи в справі про порушення митних правил №1275/30500/23 від 19.12.2023, висновком №-0064 від 03.04.2024 та іншими матеріалами справи.

Суд критично оцінює твердження про те, що ОСОБА_1 не знали, як законно вивезти ювелірні вироби за кордон, оскільки в силу ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Прикметним у цьому контексті є те, що згідно з протоколом про порушення митних правил виявлені ювелірні вироби були приховані на тілі гр. ОСОБА_1 , а саме поміщені в середину бюстгалтера, що був прикритий зверху верхнім одягом.

Посилання на те, що санкція ч. 1 ст. 481 МК України визнана неконституційною суд відхиляє, оскільки згідно з рішенням Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року № 5-р(II)/2023 абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тоді як порушення митних правил мало місце 26.11.2023.

Твердження захисника про те, що за обставин цієї справи застосування санкції, передбаченої ч. 1 ст. 481 МК України, становитиме надмірне втручання у право власності порушниці є бездоказовим.

Аргумент захисника про те, що в даному випадку слід застосувати штраф у розмірі 30% вартості ювелірних виробів без їх конфіскації, оскільки саме така санкція буде справедливою за допущені порушення, ґрунтується на власній оцінці захисника категорії «справедливість».

Доводи про те, що митним органом не надано достовірних доказів щодо вартості ювелірних виробів спростовуються матеріалами справи. При цьому правом надати власний експертний висновок з приводу вартості ювелірних виробів правопорушниця та її захисник не скористалися. Посилання на дефектність експертного висновку суд відхиляє, оскільки експерт підтримала достовірність наданих висновків, а також додатково пояснила, що мала сертифікати на проведення експертизи, а цінова інформація на етикетках виробів не викликала сумнівів.

Згідно ч. 3 ст. 465 МК України конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини.

У відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП суддя доходить до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів на користь держави, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення.

За приписами ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33 КУпАП, ст.ст.483, 489, 495, 527-529 Митного кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 7 146 546 (сім мільйонів сто сорок шість тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 59 коп., з конфіскацією товарів, вилучених згідно з протоколом про порушення митних правил №1275/30500/23 від 26.11.2023.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.Й. Данко