Провадження № 3/127/7253/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Замостянським РУ ВМУ УМВС України у Вінницькій області 12.09.2011, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 151812 від 01.09.2024, ОСОБА_1 01.09.2024 о 18:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного (словесно ображав) та фізичного (смикав за руки та дав ляпас по обличчю) характеру відносно співмешканки, чим міг завдати шкоди її здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 01.09.2024 він повернувся з риболовлі та ліг спати, прокинувшись помітив, що дружини немає вдома та їсти дітям не приготовлено. Після чого, ОСОБА_1 зателефонував до дружини, яка розпивала пиво у сусідки та сказав, щоб вона поверталась додому. У подальшому, з вказаного приводу між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 відштовхнув ОСОБА_2 на ліжко, однак фізичного насильства не вчиняв. Також, ОСОБА_1 зазначив, що поліцію викликала сусідка, яка підговорила ОСОБА_2 повідомити, що ОСОБА_1 дав її ляпас, однак це не відповідає дійсності.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 повідомила, що 01.09.2024 в неї з чоловіком виникла сварка, яку почула сусідка, викликала працівників поліції та сказала ОСОБА_2 написати в заяві неправдиві відомості, а саме те, що чоловік її вдарив, однак ОСОБА_1 її не бив, лише відштовхнув.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 151812 від 01.09.2024 слідує, що ОСОБА_1 01.09.2024 о 18:50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного (словесно ображав) та фізичного (смикав за руки та дав ляпас по обличчю) характеру відносно співмешканки, чим міг завдати шкоди її здоров`ю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено термін, під яким насильство у сім`ї - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Натомість, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 151812 від 01.09.2024, реєстрацію працівників поліції, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.09.2024, письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.09.2024, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та довідку комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради».

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.09.2024 вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 01.09.2024 о 18:30 год. вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що виразилось у нецензурній лайці та ляпасах по обличчю та спричинило погіршення стану здоров`я.

Разом з тим, допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що обставини, які вона зазначила у вищевказаній заяві не відповідають дійсності, ОСОБА_1 ляпасів по обличчю їй не завдавав, а вказане вона написала за порадою сусідки.

При цьому ОСОБА_2 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що особисто розписалась у заяві.

Таким чином винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні заперечила обставини, вказані нею у письмовому поясненні та заяві.

Суд звертає увагу, що розгляд справи відбувається в межах обвинувачення, яке висунуто особі, яка притягається до адміністративної відповідальності і суд не має права виходити за межі обвинувачення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення. На особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно-наслідковий зв`язок між діями, що вчинені особою та наслідками, що настали.

Відтак, у матеріалах справи відсутні докази, які дають підстави притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: