Справа № 504/3665/24
Номер провадження 3/504/2148/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Комінтернівського району Одеської області, військовослужбовця ЗСУ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебувають об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ст. 126 ч.5 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 123281 від 21.08.2024 вбачається, що 21.08.2024 о 13:53 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Шевченко, 2 кут вул. Степової, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2104, н/з НОМЕР_2 , не маючи права на керування таким транспортним засобом без посвідчення водія повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 123272 від 21.08.2024 вбачається, що 21.08.2024 о 13:53 год. в с-щі Доброслав, вул. Шевченко, 2 кут вул. Степова Одеського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21043, н/з НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою алкотестера Драгер 6810, ARBH 0546, результат 2,05 %0. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 20.09.2024 ОСОБА_1 не з?явився, про дату, час та місце якого був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом у протоколах про адміністративне правопорушення та довідкою про доставку SMS за вказаним номером телефону. В судове засідання 11.11.2024 ОСОБА_1 також не з`явився, будучи сповіщеним про його дату, час та місце своєчасно шляхом скерування судової повістки за вказаною у матеріалах справи адресою місця проживання. Крім того, на адресу ОК «Південь» було скеровано лист із судовою повісткою для вручення ОСОБА_1 за місцем проходження військової служби.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як зазначено вище, судом вживалися заходи для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або будь які інші, до суду не надходили.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд, у відповідності зі ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності ОСОБА_1 .

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 123281 та серії ААД № 123272 від 21.08.2024;

- роздруківкою тесту № 1485, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 2,05 %0 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- постановою Комінтернівського районного суду Одеської області по справі № 504/2220/24 від 12.08.2024, яким підтверджено накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписами, що містяться на компакт-дисках в матеріалах справи, за результатом дослідження яких знайшли підтвердження обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , якого було зупинено шляхом переслідування транспортного засобу патрульним автомобілем із застосуванням спец. сигналів. Матеріалами справи підтверджено проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку. ОСОБА_1 повідомив про вживання ним пива та погодився із результатом проведеного огляду із застосуванням алкотестера.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Васильєвим О.Ю. дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП та на підтвердження повторності вчинення правопорушення долучено копію постанови суду від 12.08.2024, яка на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 123272 від 21.08.2024 законної сили не набрала.

Диспозиція ч. 2 ст.130 КУпАП передбачає "повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті".

Повторність правопорушення це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Враховуючи викладене, з матеріалів справи встановлено, що на момент скоєння адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, у діях останнього не встановлено повторність протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області невірно було кваліфіковано дії гр. ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Стаття 126 ч. 5 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Вина ОСОБА_1 , у вчинені вказаних порушень є доведеною, кваліфікація дій за ч.1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП є доведеною.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, що мали місце під час вчинення адміністративних правопорушень та після такого не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає необхідним застосувати до останнього адміністративні стягнення у вигляді штрафів, передбачених санкціями ч.1 ст. 130, ст. 126 ч.5 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Належність транспортного засобу ВАЗ 2104, н/з НОМЕР_2 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлена іншій особі, а тому оплатному вилученню не підлягає.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35, 36, 40-1, 126, 130, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова