Справа №751/4489/24
Провадження №3/751/2016/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Овдій О.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу про місце роботи не повідомив; місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП

за участі:

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024 року о 20 год. 20 хв. в м. Чернігів, вул. Княжа, 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 318I» /д.н.з. НОМЕР_1 / не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕНА № 1531310 від 26.02.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом за обставин, що викладені в адміністративному протоколі, та просив суворо не карати. Зміст наданих пояснень ОСОБА_1 зводиться до того, що він лише перепаркував автомобіль і не здійснював рух по автодорозі.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст.126 КУпАП склад адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиція ч.2 ст.126 КУпАП передбачає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За пунктом 1.10 ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.05.2024 року серії ААД № 884726 та відеозаписом до протоколу; постановою серії ЕНА №1531310 від 26.02.2024 року про притягнення до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; довідкою інспектора ВАП УПП про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

З відеозапису з портативного відео-реєстратора встановлено, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом «BMW 318I» /д.н.з. НОМЕР_1 /, тобто останній виконував функції водія. Також після зупинки він підтвердив, що не отримував посвідчення водія. Тобто, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усвідомлено порушував вимоги правил п.2.1 «а» ПДР України.

Вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

З врахуванням характеру та суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особи порушника (молодій вік, непрацюючого), ступеня його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті з позбавленням права керування транспортним засобом.

При цьому суд зазначає, що відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.09.2023 р. у справі № 702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП також передбачено оплатне вилучення транспортного засобу.

Враховуючи особу порушника, а саме: молодий вік та визнання вини, суд вважає за можливе обрати вид адміністративного стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Відповідно до ст.40-1КУпАП, суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судовий збір в розмірі 605,80 грн.

Керуючись ст.ст.23, 33,40-1, ч.5 ст.126, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 /п`ять/ років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот пять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов