П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань, Управління стратегічних розслідувань у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором адміністративного відділу управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора Білоцерківської

окружної прокуратури Київської області Шлапацького О.В.,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи адміністратором УАП БМР, посадовою особою місцевого самоврядування 9-го рангу, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила вимоги ч. 1 ст. 45 розділу VII та п. 2-7 розділу ХІІІ Закону № 1700 VII, а саме: несвоєчасно 20.03.2024 року, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, пояснила, що вона одночасно подавала дві декларації в цьому їй допомагав її співробітник. Одна декларація пройшла успішно по серверу, а друга за 2022 рік не пройшла, так як були проблеми зі світлом, а вона не перевірила чи пройшла дана декларація по серверу. Пізніше, їй співробітник повідомив, що її декларація не пройшла, вона самостійно не відслідковувала чи пройшла її декларація по серверу. Щорічну декларацію за 2022 рік вона повторно подала 20.03.2024 року. З приводу несвоєчасного подання щорічної декларації її допитував старший оперуповноважений 13.09.2024 року, а 21.10.2024 року ознайомили з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією. Умислу на вчинення правопорушення у неї не було.

Прокурор Шлапацький О.В. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивуючи наявністю доказів відсутності поважності несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, вважав можливим застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначив, що датою виявлення порушення є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , доводи прокурора, дослідивши копію паспорта ОСОБА_1 , розпорядження про призначення на посаду ОСОБА_1 , копію особистої картки ОСОБА_1 , копію присяги посадової особи місцевого самоврядування, копію попередження про обмеження, пов`язанні з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, роздруківка з переліком документів поданих до Реєстру, письмові пояснення ОСОБА_1 , послідовність дій в Реєстру ОСОБА_1 , копію науково-експертного висновку, копію листа комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності ВРУ, копію положення про Управління стратегічних розслідувань в Київській області ДСР НП України, суд дійшов наступного висновку.

Розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 21.09.2016 № 336-К ОСОБА_1 з 26.09.2016 року призначено на посаду адміністратора УАП БМР, зазначену посаду віднесено до п`ятої категорії посад та присвоєної 1 (одинадцятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно розділу III особової картки ОСОБА_1 . Розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області від 08.12.2020 № 470-К з 15.12.2020 їй присвоєно 9 (дев`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах V категорії посад.

ОСОБА_1 , будучи адміністратором УАП БМР, є посадовою особою місцевого самоврядування. Присягу посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 прийняла 26.09.2016 року.

З вимогами, встановленими Законом №1700-VII, ОСОБА_1 ознайомлена 26.09.2016 року.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, була належним чином попереджена про встановлені Законом №1700- VIII обов`язки й обмеження.

ОСОБА_1 , будучи адміністратором УАП БМР, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

У відповідності до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023 року. Таким чином, з 12.10.2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону № 1700-VIІ (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону №1700-VI1 визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 ч. 1ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом №3384-ІХ внесені зміни до деяких Законів України, а саме: пункт 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII викладено у такій редакції: «установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».

Відповідно до підпункту пп. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом ПАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом №1700-VI1 можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Законом №3384-ІХ визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 року слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

Декларації, подані в період з 24.02.2022 до 11.10.2023 включно вважаються такими, що були подані на виконання обов`язку, передбаченого ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону N4 700-VII (абз. 2 п. 27 розділу XI11 «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII). Повторне їх подання не вимагається та є технічно неможливим.

ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону №1700-VII, повинна була подати щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024 року включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://poital.nazk.gov.ua), щорічну декларацію за 2022 рік, ОСОБА_1 подала 20.03.2024 року о 14 год. 26 хв., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Відповідно до послідовності дій користувача ОСОБА_1 в Реєстрі встановлено, що вона заходила до нього 17.01.2024 року, але жодних дій не вчиняла. 20.03.2024 року ОСОБА_1 зайшла до Реєстру і подала свою щорічну декларацію за 2022 рік.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65-1 даного Закону за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування; є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

21 жовтня 2024 року оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) УСР у Київській області майором поліції Ототюк М.В. складено протокол № 3187 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, тобто - за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2022 рік.

Частиною 1 ст. 51-2 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затверджений рішенням НАЗК від 20.08.2021 року №539/21.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, а у разі, якщо Законом не передбачено утворення (визначення) такого підрозділу (особи) - інший структурний підрозділ відповідного органу, визначений керівником (далі - відповідальний підрозділ (особа)).

Керівник відповідного органу організовує взаємодію відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації згідно із вимогами Закону.

Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку. Зокрема в пп. 1 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу, перевіряє факт подання щорічних декларацій суб`єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.

Також пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), на офіційному вебсайті Національного агентства.

Відповідно до п. 6 цього положення, у випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток 1), надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов`язок державного органу (уповноважений підрозділ/особа) перевіряти факт подання щорічних декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судом встановлено, що уповноваженим працівником, який повинен був перевірити факт подання декларації ОСОБА_1 у передбачений законодавством строк, тобто до 10 лютого 2024 року, факт неподання або несвоєчасного подання декларації за 2022 рік останнім встановлено не було з невідомих для суду причин, оскільки матеріали справи таких даних не містять і здобуто таких не було в ході судового розгляду.

Також матеріали провадження не містять будь якої інформації про повідомлення Національного агентства упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту несвоєчасного подання декларації, як передбачено п. 6 Положення.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 складено 21 жовтня 2024 року, також зазначено, що датою виявлення правопорушення є дата складня протоколу, при цьому у самому ж протоколі зазначено датою вчинення правопорушення слід вважати 01 лютого 2024 року (дату подання електронної декларації).

Натомість, суддя вважає, що дату складання протоколу неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони у сфері боротьби з корупцією.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, протокол було складено 21.10.2024 року, в той час як відповідно до письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи а.с.20, ОСОБА_1 13.09.2024 року надавала письмові пояснення старшому оперуповноваженому ОСОБА_2 , тобто 13.09.2024 року вже було встановлено особу, яка вчинила правопорушення.

Тобто, 13.09.2024 року вже було виявлення особу, яка вчинила правопорушення, разом із тим, в порушення вимог закону, протокол складено не через 24 години, як того вимагає закон, а майже через півтора місця після виявлення соби, чим порушено вимоги ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказані норми антикорупційного законодавства та положення КУпАП України, а також беручи до уваги встановлені вище обставини, суд вважає, що кінцевим днем виявлення факту неподачі ОСОБА_1 декларації за 2022 рік уповноваженими на те органами, слід вважати саме 10 лютого 2024 року, тобто десятий робочий день з граничної дати подання такої декларацій - 31 січня 2024 року.

При цьому правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України не належать до категорії триваючих.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 38, 40-1, 172-6, 247, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО