Справа № 504/1533/24
Номер провадження 3/504/965/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця відділення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період розгляду справи надав підтвердження про призначення на посаду старшого оператора відділення електронної підтримки взводу радіоелектронної боротьби 306 окремого батальйону радіоелектронної боротьби ВОС НОМЕР_6, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.06.2020, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2024 о 22:16 т.в.о. ком. Взводу 1 роти 8 батальйону 2 полку УПП в Одеській області ДПП О. Козиком складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 851875, згідно якого 03.03.2024 о 21:45 год. за адресою: автодорога Одеса-Мелітополь, 21й км + 500 м, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_4 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Пройшов тест на приладі Драгер 7510 № 0306, результат позитивний 1,73 %0 проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення суду надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №851875 від 03.03.2024;

-роздруківку тесту № 998, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 1,73 %0;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-відеофіксація, яка міститься на компакт-дисках в матеріалах справи.

В судове засідання 19.04.2024 ОСОБА_1 не з`явився, надав письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що після чергування у відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 не може брати участь в судовому засіданні. Про наступну дату судового засідання 06.05.2024 був повідомлений належним чином, що підтверджено особистим підписом у матеріалах справи. 06.05.2024 до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про наступні дати судових засідань, призначених на 05.06.2024 та 16.07.2024 повідомлявся шляхом скерування судових повісток про виклик до суду за вказаним у матеріалах справи номером телефону, що підтверджується відповідними довідками про доставку SMS. Судова повістка про виклик до суду на 16.07.2024 повернулася до суду без вручення із відміткою за закінченням терміну зберігання. 16.07.2024 на службовий номер телефону надійшло повідомлення із ідентифікатором «ОСОБА_3 НОМЕР_7» з фотознімками, зі змісту якого встановлено, що перебуває у Житомирській області у Навчальному центрі радіоелектронної боротьби, просить перенести судовий розгляд, надав відповідний витяг із наказу. Про наступну дату судового засідання 22.08.2024 був повідомлений належним чином шляхом опублікування відповідного оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та направленням судової повістки за вказаною у матеріалах справи адресою місця проживання, яка повернулася до суду без вручення із відміткою про закінчення терміну зберігання. 22.08.2024 на службовий номер телефону надійшло повідомлення з фотознімками, зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_1 просить перенести судове засідання на іншу дату, оскільки він у цей час знаходиться у складі свого бойового підрозділу при виконанні завдання в/ч НОМЕР_5 . Про наступну дату судового засідання, призначеного на 25.09.2024 повідомлявся шляхом скерування судової повістки про виклик до суду за вказаним у матеріалах справи номером телефону, що підтверджується відповідною довідкою про доставку SMS. 24.09.2024 до суду надійшли клопотання представника ОСОБА_1 за довіреністю Кібалова О.В. про ознайомлення із матеріалами справи та про перенесення судового засідання, призначеного на 25.09.2024. Клопотання про відкладення судового засідання було задоволено, про що представнику Кібалову О.В. на вказану ним поштову адресу було надіслано відповідний лист із повідомленням про відкладення судового розгляду з урахуванням необхідного для ознайомлення із матеріалами справи часу. Крім того, було надіслано судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 11.11.2024. Конверт із зазначеним змістом повернувся до суду без вручення із відміткою АТ «Укрпошта» за закінченням терміну зберігання. Слід зазначити, що представником Кібаловим О.В. у всіх клопотаннях вказано неповний контактний номер телефону із відсутністю однієї цифри, що унеможливлювало здійснити виклик особи в телефонному режимі з метою погодження наступної дати судового розгляду. Представник ОСОБА_1 - Кібалов О.В. до суду з метою ознайомлення із матеріалами справи не з`явився, в судове засідання також не прибув, причину неявки суду не повідомив. Вказані обставини свідчать про умисне затягування розгляду справи та надає суду дійти висновку про зловживання з боку сторони захисту своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, оскільки аналогічна ситуація вбачається із матеріалів справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка перебуває в провадженні судді Сафарової А.Ф. за №504/2235/24. Про судове засідання, призначене на 11.11.2024 ОСОБА_1 був повідомлений шляхом скерування судової повістки про виклик до суду за вказаним у матеріалах справи номером телефону, що підтверджується відповідною довідкою про доставку SMS. Відповідне оголошення про виклик до суду були опубліковані на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також беручи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява № 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 та його представник Кібалов О.В. були достовірно обізнані про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення про розгляд справи, суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За результатом дослідження відеозапису події, долученого до матеріалів справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та судом встановлено, що водієві зупиненого транспортного засобу на стаціонарному блокпості було повідомлено про необхідність з`їхати з проїзної частини та зупинки з правого боку. Водій транспортного засобу проїхавши вказане місце був за межами блокпосту зупинений військовими. Щодо невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу повідомив, що не почув та зазначив, що воює у 28 бригаді і у нього вихідний. На відеофайлі під назвою «01195@00510» зафіксовано, що згідно таймінгу на 02:50 год. ОСОБА_1 повідомлено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та на пропозицію пройти огляд на місці на Драгері погодився. В період часу за таймінгом відеофайлу з 04:02 до 12:50 зафіксовано процедуру проходження огляду ОСОБА_1 на спеціальному приладі Драгер з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Згідно таймінгу на 05:20 год. повідомив, що випив пляшку пива. Після отримання результату тесту із показником 1,73 %0 проміле ОСОБА_1 було повідомлено про допущення ним правил дорожнього руху. Своє непогодження із результатом тесту не висловив. В подальшому на інших відеофайлах зафіксовано процедуру перевірки ОСОБА_1 Військовою службою правопорядку та складання матеріалів справи за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Надані суду докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

За результатом повного, об`єктивного та всебічного розгляду матеріалів справи, суддя приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наданими та дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи, які узгоджуються між собою.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя А. Ф. Сафарова