Справа № 33/812/301/24 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуюча у першій інстанції Подзігун Г. В.
Доповідачка апеляційного суду ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївській апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря - Горенко Ю. В.,

особи, що притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника Пірога С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за клопотанням про поновлення строку на оскарження та за апеляційною скаргою захисника Пірога С. В. на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 2 травня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 13 травня 2023 року близько 00години 55хвилини на перехресті проспекту Центрального та вулиці Соборної в місті Миколаєві водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito 108CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 . У зв`язку з наявністю явних ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці, йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол з відеофіксацією події.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат Пірог С. В. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді, закривши провадження у справі у зв`язку з відсутністю в поведінці ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, так як суддя розглянула справу формально.

Зазначає про те, що у справі відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Відсутнє у постанові і посилання на вид технічного засобу, за допомогою якого зроблена відеофіксація події. Не надано судом оцінки наявним в матеріалах справи акту огляду та направлення на огляд.

На жаль, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не дала, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе його поновити, з огляду на своєчасне звернення захисника до суду за отриманням копії постанови та її видачу з пропуском строку.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 і Симоненка Ю. О., а також вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Ці висновки суду ґрунтуються на сукупності усіх доказів, які містяться у матеріалах справи та спростовують доводи апелянта, викладені ним у апеляційній скарзі. За цими твердженнями відсутні підстави для поділу доказів на належні та неналежні у відповідності до положень статті 251 КУпАП, та з огляду на те, що особою, якою приймається рішення у справі, враховується уся їх сукупність, яка дозволяє з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Так, відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, зокрема, відеозапису реєстратора поліцейського патрульного автомобіля, водій ОСОБА_2 перебував за кермом транспортного засобу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці, та на вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Поліцейськими водієві декілька разів роз`яснювалися ознаки його сп`яніння, порядок проходження огляду, наслідки відмови від проходження огляду, що тривало достатній для розуміння час. Водій погодження на проходження огляду на стан сп`яніння не надав, не здійснив для цього будь-яких дій та усією своєю поведінкою засвідчив своє небажання пройти такий огляд в будь-який спосіб. Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння проявилася, як на початку роз`яснення у категоричній відмові, потім в неможливості визначитися в своєму бажанні або пройти огляд, або відмовитися від його проходження, та у подальшому у небажанні проходити огляд, у зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом та йшов пішки.

Посилання апелянта на відсутність даних про керування ОСОБА_2 транспортним засобом та надання ним таких пояснень поліцейським, не відповідає не лише відеофіксації руху автомобіля та його зупинки, а ще і поведінці водія на початку розмови з поліцейськими, коли він надає пояснення про його попереднє притягнення до адміністративної відповідальності за станом сп`яніння, надання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та вчинення ним дій, що свідчать про використання ним, як водієм, автомобіля, зупинку якого здійснили поліцейські. Саме спілкування з водієм ОСОБА_2 та двома молодими жінками з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які знаходяться поряд з водієм та не зазначають про те, що вони керували транспортним засобом, так як йшли пішки з нічного клубу, а також відсутність будь-якої іншої тверезої особи, яка могла дати свідчення під час відеофіксації події, що саме вона керувала цим транспортним засобом вночі на порожній вулиці, вказує, передусім, на поведінку водія, яка не відповідає обстановці, та свідчить про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Доводи захисника про відсутність у постанові судді даних про технічний засіб, яким здійснений відеозапис, що на його думку, є грубим процесуальним порушенням вимог статті 283 КУпАП, не є слушними, оскільки це стосується постанов, які приймаються іншими уповноваженими органами без складення протоколу про адміністративну відповідальність (поліцейськими у межах їх повноважень), та не стосуються постанов суду (судді), вимоги до яких врегульовані іншою частиною цієї норми права.

Такими же безпідставними є твердження про неналежність доказів в частині акту огляду та направлення, оскільки огляд на стан сп`яніння не проводився, внаслідок чого наявність чи відсутність вказаних документів у матеріалах справи не виключає кваліфікацію дій водія при відмові від проходження ним огляду на стан сп`яніння та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Так, у відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І і положеннями розділу ІІ «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, із застосуванням технічних засобів відеозапису або у присутності двох свідків, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого виду сп`яніння у медичному закладі видається поліцейським, у випадку не згоди водія з результатами показників Драгеру при огляді, що проведений поліцейськими на місці зупинки, або бажанні пройти такий огляд лише у медичному закладі.

Натомість ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, та ці обставини підтверджені усією сукупністю доказів, що додані до матеріалів справи, та не спростовані змістом поданої апеляції.

Основним доводом апеляційної скарги є посилання на відсутність у матеріалах справи підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, так як він пішки з двома жінками уночі в комендантську годину повертався з нічного клубу.

Разом з тим ці обставини є надуманими, та спростовуються відеозаписом, як з реєстратора, так і з нагрудної камери поліцейського.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя правильно послалася на відеозапис та дані протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у присутності ОСОБА_2 , у відповідності до яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим за складеним протоколом порушив пункт 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та його зміст щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у доданих до нього матеріалів.

На підставі наведеного, суддя першої інстанції надала правильну оцінку усім наданим доказам, та дійшла обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля, а при виявленні ознак, що можуть свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Отже, ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено водію ОСОБА_2 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Пірогу С. В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Пірога С. В. залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 2 травня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова