ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/725/24Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 33/817/776/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Колцуняка Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Колцуняка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 11 травня 2024 року о 16 год. 25 хв. в с. Жеребки по вул. Шевченка, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою Драгер 6820, результат огляду позитивний - 0,38 %о проміле алкоголю в крові. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Колцуняк Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що вказаною постановою, суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з матеріалів справи, дійсних обставин, які мали місце вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що самі матеріали справи не містять доказів порушення водієм Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати.

Зазначає, що не повідомлено про фіксування правопорушення за допомогою технічних засобів, не повідомлено за допомогою яких технічних засобів відбувається фіксація.

Звертає увагу на те, що перед складанням постанови про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права обов`язки та не роз`яснили порядок проходження освідування за допомогою приладу Драгер.

Зазначає, що ОСОБА_1 постійно хворіє, а саме, згідно діагнозу у нього «Дисциркулярна енцеоралопатія" та дані захворювання супроводжуються частим тремтінням рук, почервонінням обличчя та іншими ознаками, які візуально схожі на ознаки алкогольного сп`яніння.

Апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова Підволочиського районного суду Тернопільської області була отримана - 03.10.2024 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Колцуняка Ю.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №162652 від 11 травня 2024 року року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 11 травня 2024 року о 16 год. 25 хв. в с. Жеребки по вул. Шевченка, 8, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою Драгер 6820, результат огляду позитивний - 0,38 %о проміле алкоголю в крові. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З рапорту поліцейського СРПП ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Вдова І.В. від 11.05.2024 року убачається, що під час патрулювання вулиці Шевченка села Жеребки було виявлено автомобіль ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого під час руху керував без ременя пасивної безпеки.

Вказано, що під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та водієві було запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, і водій погодився. Огляд проводився за допомогою Драгер 6820, результат якого позитивний - 0,38 %о.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 11 травня 2024 року о 16 год. 25 хв. в с. Жеребки по вул. Шевченка, 8, поліцейськими виявлено транспортний засіб ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 2.3. (В) ПДР України не користувався ременем пасивної безпеки, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, не чітка мова, тремтіння пальців рук.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 11 травня 2024 року, відповідно до якої вона отримала від працівників поліції автомобіль ВАЗ21099, д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язалася не повертати його ОСОБА_1 до повного його витверезіння.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів порушення водієм Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що його зупинили у зв`язку із тим, що він не використовував під час руху ремінь пасивної безпеки, а також не увімкнув показник повороту при зміні напрямку руху.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як "причина зупинки транспортного засобу". Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що не зазначено за допомогою яких технічних засобів здійснювався відеозапис, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Окрім цього, відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що перед складанням постанови про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права обов`язки та не роз`яснили порядок проходження освідування за допомогою приладу Драгер, оскільки ОСОБА_1 ознайомився із змістом складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та розписався про ознайомлення, а також про отримання його копії та що всі внесені стосовно нього дані є правильними.

Крім цього, працівники поліції роз`яснили порядок проходження огляну на стан алкогольного сп`яніння та відповідальність у разі відмови.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 постійно хворіє, і згідно діагнозу у нього «Дисциркулярна енцеоралопатія" та дані захворювання супроводжуються частим тремтінням рук, почервонінням обличчя та іншими ознаками, які візуально схожі на ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису ОСОБА_1 повідомив, що причиною позитивного результату є «вчорашнє пиво».

Також, аналогічне пояснення міститься у протоколі, в якому ОСОБА_1 у графі поясненнях зазначив: «вечором випив пиво».

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

Оскільки ОСОБА_1 не брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, копію постанови отримав поза межами апеляційного оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Колцуняка Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя