Справа № 766/8673/24 Головуючий у першій інстанції Рябцева М.С.
Провадження № 33/819/187/24 Доповідач Гемма Ю.М.
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8673/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря Давидової А.С.,

прокурора Гончарова В.Г.,

Бєлої Є.Ю., яка притягується до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Понівержець Литва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області з питань діяльності виконавчих органів ради, а отже, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 будучи суб`єктом ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст.172-4 КУпАП, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону та відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та будучи обізнаною стосовно обмежень і заборон, передбачених ст.25 Закону, не перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати або простої, маючи об`єктивну можливість діяти у відповідності до вимог Закону, виконуючи свої службові обов`язки, порушила обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені п.1 ч.1 ст.25 Закону, та займалася іншою оплачуваною діяльністю у вигляді представлення інтересів відповідача ТОВ «Механічний завод» як адвокат підприємства в господарському суді Одеської області у справі № 916/2367/22 за позовом ТОВ "Бункер ЮГ" до ТОВ "Механічний завод" про стягнення грошових коштів, а саме:

-25.07.2023 року подала як представник відповідача ТОВ "Механічний завод" () подала клопотання про відкладення розгляду справи № 916/2367/2 і проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції;

-16.08.2023 року безпосередньо приймала участь як представник ТОВ "Механічний завод" в судовому засіданні в режимі відеоконференції при розгляді справи № 916/2367/22, чим порушила обмеження, встановлене п.1 ч.1 ст.25 Закону.

Дії ОСОБА_1 судом першої інстанції були кваліфіковані за ч.1 ст.172-4 КУпАП як порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Не погодившись з вищевказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної постанови суду.

Зокрема, апелянт указує на те, що судом було взято до уваги лише докази сторони обвинувачення, разом з тим поза належною увагою суду залишилися докази сторони захисту.

Як зазначає апелянт, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, предметом розгляду суду було порушення нею вимог ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», а саме те, що вона, перебуваючи на посадізаступника Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області з питань діяльності виконавчих органів ради, займалась іншою оплачуваною діяльністю, а саме приймала участь у розгляді Господарським судом Одеської області у справі №916/2367/22, як представник відповідача ТОВ «Механічний завод».

Водночас, поза належною увагою суду першої інстанції залишилось те, що для констатації факту зайняття «іншою оплачуваною діяльністю» необхідна наявність трьох складових, а саме: -здійснення діяльності, як такої; - здійснення іншої, ніж основна діяльності; - оплатний характер іншої діяльності.

При цьому діяльність вважаються оплачуваною за наявності однієї з умов: - оплата (можливість оплати) за таку діяльність, передбачається законодавством та/або статутом, та або іншими документами юридичної особи, у якій здійснюється відповідна діяльність, або у трудовому договорі (контракту), цивільно-правовому договорі (угоді); - особа фактично отримала оплату за таку діяльність (роботу, послугу).

Однак, ані супровідний лист НАЗК №37-03/39271-21 від 30.05.2024 року, ані виписки з рахунків з банків на ім`я ОСОБА_1 не містять доказів отримання нею від ТОВ «Механічний завод» доходу/оплати за надані послуги.

Більш того, як зазначає апелянт, стороною захисту до суду було надано Додаткову угоду №1 від 03.04.2023 року до Договору-доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року про те, що сторони за вказаним договором домовилися про те, що послуги визначені п.1.2 Договору-доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року надаються на безоплатні основі. Дану обставину підтвердила і допитана в судовому засіданні 19.09.2024 року заступник Генерального директора ТОВ «Механічний завод» з юридичних питань Ковальова Н.М .

Також, як зазначає апелянт, за результатами розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/2367/22 рішення про стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу не приймалось.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає про те, що 19 вересня 2024 року за результатами розгляду справи була оголошена лише вступна та резолютивна частини оскаржуваної постанови, а повний текст цієї постанови нею був направлений та отриманий нею лише 24 вересня 2024 року, що підтверджується, між іншим, відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, де зазначено дату надсилання постанови для оприлюднення 24 вересня 2024 року та протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису в системі «Електронний суд» вищевказаної постанови, де зазначено час підпису 24 вересня 2024 року.

Зазначену обставину апелянт просить визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити цей строк.

У запереченнях прокурор указує на необґрунтованість клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, просить його залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, на підтримання клопотання про поновлення строку та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги з клопотанням, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, ч.1 ст.285 КУпАП передбачає, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи випливає, що:

- справа розглянута за участю ОСОБА_1 та її захисника.

- копія постанови ОСОБА_1 вручено 24.09.2024, тобто поза межами 3-х денного строку.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 04.10.2024 року, тобто без невиправданих зволікань.

Отже, враховуючи, що право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та існування підстав для його поновлення.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як установлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції виконані в повному обсязі не були.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 ,займаючи посаду заступника Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області з питань діяльності виконавчих органів ради, а отже, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 будучи суб`єктом ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до ст.172-4 КУпАП, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону та відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та будучи обізнаною стосовно обмежень і заборон, передбачених ст.25 Закону, не перебуваючи у відпустці без збереження заробітної плати або простої, маючи об`єктивну можливість діяти у відповідності до вимог Закону, виконуючи свої службові обов`язки, порушила обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, визначені п.1 ч.1 ст.25 Закону, та займалася іншою оплачуваною діяльністю у вигляді представлення інтересів відповідача ТОВ «Механічний завод» як адвокат підприємства в господарському суді Одеської області у справі № 916/2367/22 за позовом ТОВ "Бункер ЮГ" до ТОВ "Механічний завод" про стягнення грошових коштів, а саме:

-25.07.2023 року подала як представник відповідача ТОВ "Механічний завод" () подала клопотання про відкладення розгляду справи № 916/2367/2 і проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції;

-16.08.2023 року безпосередньо приймала участь як представник ТОВ "Механічний завод" в судовому засіданні в режимі відеоконференції при розгляді справи № 916/2367/22, чим порушила обмеження, встановлене п.1 ч.1 ст.25 Закону.

Дії ОСОБА_1 судом першої інстанції були кваліфіковані за ч.1 ст.172-4 КУпАП як порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.172-4 КУпАП, відповідальність настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту).

Таким чином, аналіз даної норми закону, дозволяє зробити висновок, що відповідальність за дане правопорушення наступає в тому разі, якщо доведено, що суб`єкт саме фактично займався іншою оплачуваною діяльністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», порушення якого ставиться в провину ОСОБА_1 , особам, зазначеним у п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, в тому числі забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Для констатації факту зайняття «іншою оплачуваною діяльністю» необхідна наявність трьох складових, а саме: -здійснення діяльності, як такої; - здійснення іншої, ніж основна діяльності; - оплатний характер іншої діяльності.

Діяльність вважаються оплачуваною за наявності однієї з умов: - оплата (можливість оплати) за таку діяльність, передбачається законодавством та/або статутом, та або іншими документами юридичної особи, у якій здійснюється відповідна діяльність, або у трудовому договорі (контракту), цивільно-правовому договорі (угоді); - особа фактично отримала оплату за таку діяльність (роботу, послугу).

Зазначене не заперечувалося сторонами, як під час проведення перевірки цих фактів, так і у подальшому під час розгляду справи.

Як випливає з матеріалів провадження, розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації від 01.06.2023 року №363-к ОСОБА_1 затверджено на посадізаступника Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області з питань діяльності виконавчих органів ради.

Згідно з реєстром з сайту «Національної асоціації адвокатів України», ОСОБА_1 отримала свідоцтво адвоката 19.09.2014 року та призупинила адвокатську діяльність 05.06.2023 року.

15.03.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Механічний завод» в особі її директора Путілова А.С. було укладено договорів - доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року про представництво ОСОБА_1 та захист інтересів вищевказаного ТОВ в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції по справі №916/2367/22, пунктом 4.1 якого передбачена необхідність сплати «ТОВ Механічний завод» гонорару в розмірі, визначеному у додатковій угоді.

Відповідно до п.п.1,2 додаткової угоди №1 від 03.04.2023 року до договору-доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року, укладеної між адвокатом ОСОБА_1. та ТОВ «Механічний завод» в особі її директора Путілова А.С. , яка була надана в судовому засіданні суду першої інстанції стороною захисту, сторони домовились про те, що послуги визначені п.1.2 зазначеного договору-доручення надаються адвокатом ОСОБА_1. на безоплатній основі, а ТОВ «Механічний завод» самостійно здійснює оплату судових витрат у вигляді судового збору, в разі необхідності, в межах розгляду справи №916/2367/22.

Надання адвокатом ОСОБА_1. ТОВ «Механічний завод» правової допомоги на безоплатній основі підтвердила і допитана в судовому засіданні 19.09.2024 року заступник Генерального директора ТОВ «Механічний завод» з юридичних питань Ковальова Н.М .

Також, як убачається з рішення, постановленого Господарським судом Одеської області від 15.01.2024 року за результатами розгляду справи №916/2367/22 рішення про стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу не приймалось.

Крім того, відповідно до довідки №40-2024вих від 18.09.2024 року, виданої ТОВ «Механічний завод», підписаної заступником Генерального директора ТОВ «Механічний завод» з юридичних питань Ковальовою Н.М. , зазначене ТОВ за період з 01.01 по 31.12.2023 року будь-яких коштів адвокату Бєлій Є.Ю. не перераховувало.

Також, згідно виписок з договорів АТ КБ «ПриватБанк» від 10.01.2024 року, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 28.12.2023 року, ПА ТА банк «Південний» на рахунки ОСОБА_1 кошти від ТОВ «Механічний завод» не надходили.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 ,займаючи посаду заступника Херсонського міського голови Херсонського району Херсонської області з питань діяльності виконавчих органів ради, фактично отримала оплату за діяльність, пов`язану з наданням правової допомоги ТОВ «Механічний завод» згідно договору - доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року, укладеного між адвокатам ОСОБА_1. та зазначеним ТОВ, оскільки відповідно п.4.1 зазначеного договору передбачена необхідність сплати «ТОВ Механічний завод» гонорару в розмірі, визначеному у додатковій угоді.

Разом з тим, відповідно до п.п. 1,2 додаткової угоди №1 від 03.04.2023 року до договору-доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року, укладеної між адвокатом ОСОБА_1. та ТОВ «Механічний завод» в особі її директора Путілова А.С. , сторони домовились про те, що послуги визначені п.1.2 зазначеного договору-доручення надаються адвокатом ОСОБА_1. на безоплатній основі, а ТОВ «Механічний завод» самостійно здійснює оплату судових витрат у вигляді судового збору, в разі необхідності, в межах розгляду справи №916/2367/22.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги докази сторони захисту під час судового засідання, зокрема, додаткову угоду №1 від 03.04.2023 року до договору-доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року, укладеної між адвокатом ОСОБА_1. та ТОВ «Механічний завод» в особі її директора Путілова А.С. з посиланням на те, що зазначена угода раніше не була надана суду і відсутня в матеріалах провадження, з огляду на таке.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Разом з тим, у рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, не долучення під час проведення перевірки стороною обвинувачення до матеріалів справи додаткової угоди №1 від 03.04.2023 року до договору-доручення про надання правової допомоги №4 від 15.03.2023 року, укладеної між адвокатом ОСОБА_1. та ТОВ «Механічний завод» в особі її директора Путілова А.С. , не може ставитись в провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вказувати з цих підстав на неналежність чи недопустимість цього доказу.

Діючим КУпАП відсутні будь-які заборони щодо надання та долучення до справи доказів під час судового розгляду.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні докази (ордер, договір, доручення), того, що ОСОБА_1 , починаючи з моменту зупинення зайняття адвокатською діяльністю 05.06.2023 року здійснювала таку діяльність з наданням відповідних документів, які б підтверджували її участь саме в якості практикуючого адвоката.

Отже усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться апеляційним судом на її користь, а зважаючи на встановлені під час апеляційного розгляду обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами не доведено факт порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність прийнятої суддею постанови щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, у зв`язку з чим вказане судове рішення належить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо неї.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма