Єдиний унікальний номер №943/2246/24
Провадження №3/943/1040/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., при секретарі Пирка В.М., з участю прокурора Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Тхорик Г.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Шишки О.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, не працюючої, депутата Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1

за ст.ст. 172-6 ч.1, 172-6 ч.1 КУпАП

в с т а н о в и в:

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 769 від 01.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, являючись відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік. Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин, а саме 23.08.2024 о 19:17 год, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , будучи депутатом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, являючись відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172 -6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 лише 23.08.2024 о 19:25 год подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік (протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 770 від 01.10.2024 року).

Постановою судді Буського районного суду від 05.11.2024 дані адмінматеріали об`єднані в одне провадження.

Прокурор підтримала протоколи про адміністративне правопорушення, просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити мінімальне стягнення в межах санкції даної статті.

ОСОБА_1 вину свою визнала повністю, розкаюється у вчиненому.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Шишка О.М. просив дані адміністративні справи провадженням закрити, згідно ст. 22 КУпАП обмежитись усним зауваженням, оскільки ОСОБА_1 щиро покаялася, дала пояснення, не працює, має на утриманні малолітню дитину.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Так, ОСОБА_1 являється депутатом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», згідно Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язана своєчасно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані дворічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з пунктами 1 і 2 статті 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів»; повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2021-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Як вбачається з відповіді Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, постановою №59 від 20.11.2020 Красненської селищної виборчої комісії від 03 листопада 2020 року №41 було вказано перелік обраних депутатів Красненської селищної ради Золочівського району за результатами виборів депутатів 25 жовтня 2020 року. Постановою ЦВК від 28 жовтня 2020 №433 №Про Роз`яснення щодо порядку реєстрації обраних депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у місті, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів», Красненська селищна виборна комісія постановила: зареєструвати депутатів Красненської селищної ради VIII скликання в виборчих округах згідно з додатком 1, згідно якого визнано повноваження ОСОБА_1 депутата Красненської селищної ради Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, лише 23.08.2024 о 19:17 год, тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, у ОСОБА_1 - відсутні.

Також ОСОБА_1 , будучи депутатом Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, лише 23.08.2024 о 19:25 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, у ОСОБА_1 - відсутні.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , з врахуванням положень ст. 36 КУпАП, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення № 769 та № 770 від 01.10.2024, постановою Красненської селищної територіальної виборчої комісії № 59 від 20.11.2020 року, додатком 1 до даної постанови, результатами пошуку даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, письмовими поясненнями та особистим зізнанням порушниці.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання таких декларації в порушника відсутні, строки, передбачені ст. 38 КУпАП не сплили, та останній слід обрати стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Щодо заявленого адвокатом клопотання про звільнення ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП слід зазначити наступне.

Так, згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненного правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними.

Вирішення питання про застосування положень статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Нормативно-правові документи не містять чіткого визначення «поважних причин», які б унеможливлювали притягнення особи до відповідальності за невчасну подачу декларації, тому в кожному випадку суд аналізує конкретні обставини справи та робить висновки в ракурсі кожної з ситуацій.

Статтею 5 Конвенції ООН проти корупції, ратифікованої Україною Законом №251-V від 18.10.2006 року, передбачено, що кожна Держава-учасниця, згідно з основоположними принципами своєї правової системи, розробляє й здійснює або проводить ефективну скоординовану політику протидії корупції, яка сприяє участі суспільства і яка відображає принципи правопорядку, належного управління державними справами й державним майном, чесності й непідкупності, прозорості й відповідальності (п.1). Кожна Держава-учасниця прагне періодично проводити оцінку відповідних правових інструментів й адміністративних заходів з метою визначення їхньої адекватності з точки зору запобігання корупції та боротьби з нею (ч.3).

Корупційне правопорушення- діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою зазначеною у ч.1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність (ст.1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, за ст.172-6 КУпАП була посилена відповідальність згідно Закону №1700-VII. Якщо раніше за вказаною статтею неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбачало накладення штрафу від десяти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170-425 грн.). То після внесення змін в КУпАП Законом № 1700-VII за несвоєчасне подання декларації - штраф 850-1700 грн.

Розглядаючи справи за ст.172-6 КУпАП необхідно враховувати, що ч.1 ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" (ч.1 ст.45 Закон України Про запобігання корупції) передбачено, що суб`єкти декларування зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік. Тому правопорушення вважається вчиненим до 01 квітня, і особа підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Підсумовуючи вище наведене, враховуючи щире каяття порушниці, майновий стан, оскільки така не працює, те, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також обов`язок своєчасного подання декларації, приходжу до переконання, що правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП не є малозначним.

Крім того, відсутність істотної шкоди інтересам суспільства та потерпілих, а також відсутність прямого умислу на вчинення правопорушення, не є критерієм, за яким можливо оцінити малозначність діяння, оскільки, відповідно до принципу індивідуалізації, дії, вчинені особами, які притягуються до відповідальності в подальшому можуть слугувати негативним прикладом для інших суб`єктів адміністративних правопорушень за корупційні діяння.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283-285, 287, 307-308 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КпАП України, з врахуванням положень ст. 36 КУпАП, накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

У задоволенні клопотання адвоката, відмовити.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Повний тест постанови виготовлено 11 листопада 2024 року.

Суддя Б. М. Журибіда