Справа № 758/3841/24 Головуючий в суді І інстанції Петров Д.В.
Провадження № 33/824/3398/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором бази відпочинку «Рось», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: IBAN UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Подільс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN) UА0026008; код класифікації доходів бюджету: 22030101 (суд. збір), найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (державна судова адміністрація України, 050).

На вказану постанову захисник Зубицька Л.М., діючи в інтересах ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст 247 КУпАП. Змінити накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 124 КУпАП на штраф у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що постанова є незаконною та такою, яка винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного розгляду справи, без встановлення всіх обставин справи, з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, без повного, всебічного і об`єктивного розгляду, без належної оцінки доказів.

Зазначає, що до протоколу не надано пояснення свідків, зокрема відсутні пояснення свідків щодо дій водія про відмову від медичного огляду. На відеозаписах з бодікамер, відсутні відомості про відмову від проходження огляду, адже на пропозиції пройти огляд ОСОБА_2 просив почекати.

Звертає увагу на те, що направлення на огляд поліцейські взагалі не надавали і водій не міг відмовитися у встановленому законом порядку від не виданого направлення на огляд.

Працівником поліції, який склав протокол, не було дотримано встановленого порядку, не було направлено ОСОБА_2 до відповідного медичного закладу, що має бути підтверджено відповідною формою направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, у спосіб, встановлений законом.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить фактичних даних з приводу суті адміністративного правопорушення та інших відомостей, необхідних для вирішення справи, а саме події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважає, що складений протокол є безпідставний і незаконний.

Крім того, захисник ОСОБА_2 - адвокат Зубицька Л.М. просить поновити строк на оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року. Вказує, що постанова не була оголошена в судовому засіданні, а також не була вручена ні ОСОБА_2 ні його захиснику. Копія постанови була надіслана на електронну пошту 6 червня 2024 року, що підтверджується роздруківкою з електронної скриньки, а також матеріалами справи.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_2 - адвокат Зубицької Л.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови захисник ОСОБА_2 - адвокат Зубицька Л.М.пропустила з поважних причин, а тому суд вважає за необхідне поновити цей строк.

У судовому засіданні апеляційного суду захисники ОСОБА_2 - адвокат Зубицька Л.М. та адвокат Паненко Р.С. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Зубицької Л.М. та ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 8 березня 2024 о 16:05 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом, легковим автомобілем «Renault Megan» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Нижній Вал, 37. Після зупинки в ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Отже, ОСОБА_2 учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього 8 березня 2024 о 16:05 год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем «Renault Megan» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Нижній Вал, 37 не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з ТЗ «Subaru Outback» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками.

Отже, ОСОБА_2 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Визнаючи винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що винність дій підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими доводами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, судом на підставі відповідних протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №862808 та серії ААД №862809 вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 ПДР не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Outback», що спричинило пошкодження транспортних засобі, а також порушив п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції № 475448, № 470636, відомості про які внесені у протоколи про адміністративні правопорушення, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зауважує на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, висновок суду про те, що дії водія ОСОБА_2 відповідають складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням останнім вимог пунктів 2.5., 12.1., 13.1. ПДР України, є цілком законним та обґрунтованим, оскільки узгоджується з встановленими фактичними обставинами справи та наявними в ній доказами.

Складені відносно ОСОБА_2 протоколи про адміністративні правопорушення повністю відповідають вимогам ст.ст. 254-256, 266 КУпАП, а також при їх складанні працівниками поліції було дотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не узгоджуються з фактичними обставинами справи, наявними в ній доказами, які є належними і допустимими за вимогами закону.

Відеозапис з нагрудної камери також підтверджує що, ОСОБА_2 ухилявся від пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння прямо не відповідаючи на таку пропозицію, незважаючи на те, що працівниками поліції було роз`яснено, що такі дії будуть прийняті як відмова від проходження огляду.

Також, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, що долучений до матеріалів справи, в ході з`ясування працівниками поліції обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, останній неодноразово пропонував поліцейським врегулювати ситуацію, однак жодних дій щодо проходження огляду на стан сп`яніння не вчиняв.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення не містить фактичних даних з приводу суті адміністративного правопорушення та інших відомостей, необхідних для вирішення справи, а саме події і складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат Паненко Р.С. двічі просив направити справу до Управління патрульної поліції в м.Києві на дооформлення, оскільки в протоколі немає такої ознаки об`єктивної сторони правопорушення, як «відмова».

Щодо направлення матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції для доопрацювання, то в цій частині слід зазначити, що такі вимоги не узгоджуються з нормами чинного законодавства, яке не передбачає повернення адміністративних матеріалів на доопрацювання органу, який склав протокол, на стадії апеляційного розгляду справи. Крім того, підставою для направлення справи для доопрацювання є неможливість встановлення фактичних обставин.

Апеляційний суд також враховує, що впродовж розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 не заявляв клопотань про направлення матеріалів справи на доопрацювання з підстав невідповідності протоколу вимогам закону.

Також до Київського апеляційного суду у судовому засідання було подано клопотання, у якому захисник ОСОБА_2 - Папенко Р.С. вказує, що Київським апеляційним судом у іншому складі суду в інших справах приймались судові рішення, якими було скасовано постанови місцевих судів і направлені матеріали на доопрацювання чи дооформлення до патрульної поліції.

Надана захисником судова практика не може бути застосована, оскільки постанови апеляційного суду в інших справах не є обов`язковими для застосування у цій справі. Крім того, обставини, які були встановлені у наведених адвокатом інших справах, є відмінні від цієї.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПРД, що розцінюється як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, згідно рапорту працівника поліції Русалана Манич від 8 березня 2024 року, водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідків.

Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час спілкування працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про наявність у нього явних ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, на що водієві ОСОБА_2 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгера, на що ОСОБА_2 , не висловивши згоди, почав ставити поліцейському запитання, в тому числі, і з метою врегулювання ситуації.

Така поведінка ОСОБА_2 була розцінена працівниками поліції як пасивна відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, з наданого суду відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер або у лікаря нарколога, однак, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я.

Не висловлення ОСОБА_2 прямої відмови від проходження огляду не спростовує наявності такого факту, оскільки останній не висловив згоди на проходження огляду, не пройшов його, задавав поліцейському запитання, на які він вже отримував відповіді, ігноруючи, при цьому, пропозицію поліцейського пройти огляд та свій обов`язок виконати вимоги поліцейського.

Зазначена поведінка особи, що притягується до адміністративної відповідальності, беззаперечно свідчить про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Відеозаписом з камери поліцейського підтверджується вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не дають підстав для висновку про порушення вимог закону при виявленні та фіксації правопорушень і складанні протоколів про адміністративні правопорушення та, як наслідок, для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події або складу адміністративних правопорушень в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом першої інстанції надано належну правову оцінку як фактичним обставинам справи, так і наявним у справі доказам, вірно кваліфіковано дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про що мотивовано викладено у судовому рішенні.

Підстав для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана