ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 червня 2024 рокуСправа №: 695/954/24
Номер провадження 3/695/759/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., в присутності захисника, адвоката Ковальова С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.03.2024 р. за №186 солдат ОСОБА_1 06.03.2024р. вживав алкогольні напої на тимчасовій території військової частини під час виконання службових обов`язків. Так 06.03.2024р., приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 був виявлений головним сержантом роти молодшим сержантом ОСОБА_2 , на тимчасовій території військової частини НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка). 06.03.2024р. о 17:25 ОСОБА_1 був доставлений у приймальне відділення «Золотоніська багатопрофільна лікарня», де був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння 06.03.2024р., алкогольне сп`яніння 1,1% (проміле).

Дії солдата ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Ковальов С.С. під час розгляду даної справи просив провадження по справі закрити за відсутності складу правопорушення з підстав, які вказані у письмових поясненнях отриманих судом 10.05.2024 р. та 27.05.2024р.

Відповідно до вказаних письмових пояснень ОСОБА_1 лікарською комісією визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, однак керівництво військової частини затягувало процес його звільнення з військової служби у зв`язку з чим між військовослужбовцем та керівництвом військової частини наявні неприязні відносини. 06.03.2024р. ОСОБА_1 перебував у казармі військової частини, мав поганий стан здоров`я та був змушений вживати ліки, в тому числі заспокійливі засоби. Він звернувся до командира роти і повідомив, що має поганий стан здоров`я та просив направити його до лікаря, однак його було доставлено до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» як особу, яку підозрювали у вживанні алкогольних напоїв. У лікарні лікар медичне обстеження не проводив, якась жінка дала йому трубку, яка була у неї в руці та сказала дихати в неї. Він вказував, що має хронічні захворювання, вживав ліки, оскільки має поганий стан здоров`я та просив взяти у нього відповідні біологічні матеріали для проведення аналізів чого зроблено не було. Після цього його було доставлено до Військової служби правопорядку де повідомлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння надавши висновок лікаря.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Ковальов С.С. у своїх письмових поясненнях стверджують, що вказаний огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з численними порушеннями вимог чинного законодавства, зокрема стан алкогольного сп`яніння був встановлений без проведення відповідних лабораторних досліджень, приладом, назва якого, технічні характеристики та серійний номер не зазначені. Саме обстеження лікарем проводилось формально, без урахування пояснень особи щодо вживання лікарських препаратів. Висновок лікаря належним чином не оформлений, в ньому невірно заповнені графи, а тому такий доказ не може бути визнаний належним. Свідки, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення є зацікавленими особами, а документи, що містяться в матеріалах справи, суперечать один одному щодо ознак алкогольного сп`яніння, які нібито були у ОСОБА_1 .. Також вказували, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, а тому відсутні були підстави для його направлення до лікаря. Акт медичного огляду від 06.03.2024р. за №59 спростовує факт наявності в особи ознак алкогольного сп`яніння, а для належного підтвердження вказаних обставин лікарем повинно було бути проведено відповідне лабораторне дослідження.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення солдату ОСОБА_1 інкримінується перебування у тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 та виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах військового стану.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки правопорушення, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

До протоколу додано письмові пояснення вказаних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 06.03.2024р.

Однак із змісту вказаних пояснень неможливо встановити свідками яких саме подій були зазначені особи чи то перебування ОСОБА_1 в казармі військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння чи огляду його на стан алкогольного сп`яніння у лікаря.

Відповідно до направлення на огляд військовослужбовця з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2024р. ОСОБА_1 направляється в заклад охорони здоров`я з ознаками алкогольного сп`яніння, а доставити його туди зобов`язаний був патрульний ВСП солдат ОСОБА_6 ..

Таким чином незрозуміло за яких підстав військовослужбовці, які зазначені свідками, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у своїх поясненнях вказують, що ОСОБА_1 був доставлений до Золотоніської лікарні де було засвідчено його алкогольне сп`яніння, та було встановлено діагноз алкогольне сп`яніння 1.1 проміле.

До матеріалів справи доданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №59, який складений 06.03.2024р..

Відповідно до змісту вказаного висновку ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у графі прізвище та по батькові вказано Алкофор 1.1%, підпис особи про ознайомлення з результатами огляду відсутній. Також у вказаному висновку зазначено, що доставив ОСОБА_1 патрульний ВСП солдат ОСОБА_6 .

Крім того, в матеріалах справи наявний акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №59 від 06.03.2024р. відповідно до якого ОСОБА_1 . оглянутий лікарем ОСОБА_8 , дані про присутність інших осіб відсутні. Згідно вказаного акту ОСОБА_1 вказував, що алкоголь не вживав, а приймав ліки. Огляд проведений 06.03.2024р. о 17 год. 25 хв. газоаналізатором АлкоФлор 307, показник 1.1 %, висновок за результатами огляду - алкогольне сп`яніння.

Відповідно до ч. 6 ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Натомість, всупереч вказаним вимогам закону, під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння уповноваженою посадовою особою не було застосовано спеціальні технічні засоби відеозапису, а доказів присутності двох свідків під час проведення такого огляду матеріали справи не містять.

Крім того, однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони за ст. 172-20 КУпАП є саме перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Матеріали справи не містять жодних даних, які підтверджують показник вказаного газоаналізатора, які зазначені у вказаному вище висновку.

Крім того, обґрунтованими є доводи сторони захисту щодо проведення огляду на стан сп`яніння саме за допомогою тільки спеціальних технічних засобів, при тому, що сама особа заперечувала факт вживання алкогольних напоїв та вказувала про вживання ліків, що із невідомих причин лікарем було проігноровано.

За умови того, що лікарю, який проводив огляд, було відомо, що прилад вимірювальної техніки, за допомогою якого проходять огляд на стан алкогольного сп`яніння може має похибку, яка може бути спричинена вживанням особою, яка проходить огляд, ліків, що суттєво може вплинути на результат проходження такого огляду, останній повинен був запропонувати ОСОБА_1 здати біоматеріал, оскільки в закладах охорони здоров`я огляд проводиться не тільки шляхом продування алкотестеру, але й за допомогою лабораторних досліджень біоматеріалу та інших досліджень.

При цьому відповідно до ст. 266-1 КУпАП та п. 3 Розділу 8 Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10 жовтня 2016 року, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, за результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акта медичного огляду. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності посадової особи Служби правопорядку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках (перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд, другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я).

Разом із тим, як вбачається із матеріалів даної справи вказаний висновок не був вручений ОСОБА_1 , останній із змістом вказаного висновку не був ознайомлений, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об"єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За встановлених судом обставин, з огляду на те, що матеріали справи вказують на порушення норм ст. 266-1 КУпАП при проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а надані докази не узгоджуються між собою, викликають сумніви та містять суперечності та в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 276, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.