Справа 362/6580/24
Провадження 3/362/3047/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець В/Ч НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП і

встановив:

8 вересня 2024 року о 22:49, в смт. Глеваха Фастівського району Київської області, по вул. Вокзальна, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінку що не відповідає обстановці, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotester 7510, ARMF 0338, результат тестування 1,08 проміле, що підтверджується тестом №956, від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря водій категорично відмовився, чим порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, надав пояснення що випив слабоалкогольний напій та сів за кермо, зараз він на відмовленні - поломана рука, просив розстрочити стягнення на декілька місяців.

Зазначені обставини справи та винність ОСОБА_1 повністю підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, роздруківкою результатів огляду, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом, та відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери, використання яких передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» й Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року № 100, що був досліджений у судовому засіданні.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому відповідно до пункту 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме пункту 2.9-А цих Правил.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, характер і суспільну небезпеку вчиненого, суд уважає, що на нього належить накласти визначене частиною 1 статті 130 КУпАП безальтернативне стягнення, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про розстрочення виконання постанови, суд, з урахуванням практики ЄСПЛ, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), дане питання про слід розглянути за аналогією закону відповідно частини 4 статті 53 КК України, відповідно до якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд вважає за можливе задовольнити вказане клопотання і з урахуванням обставин та майнового стану ОСОБА_1 призначити вищевказаний штраф із розстрочкою виплати частинами строком на два місяці, що становить 8500 гривень 00 копійок, до 30 числа включно кожного місяця.

В порядку статті 40-1 КУпАП з правопорушника належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 130, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 289, 304-307 КУпАП, суд

постановив:

1. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

3. Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на два місяці, встановивши такий графік його оплати: по 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги й може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк постанова надсилається для примусового виконання і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Попович