ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

23.10.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Доброреза В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 03.09.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі захисника Доброреза В.В.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником ОСОБА_3 , який в апеляційній скарзі:

- вказує, що ОСОБА_1 не вважає себе винним, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд справи, смс-повідомлення не було доставлено, тобто він не був належним чином повідомлений, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та з 08.08.2023р. по 31.08.2024р. брав участь у заходах по обороні країни, та зокрема з 16.07. 2024р. по 31.09.2024р. перебував у зоні бойових дій;

- вказує, що сторона захисту не була ознайомлена з матеріалами справи, та при розгляді справи судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП;

- вважає, що доказами у справі не підтверджено винуватість ОСОБА_1 , та при судовому розгляду існувала необхідність допитати у судовому засіданні свідків правопорушення та посадову особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення;

- вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення у розумінні доведення винуватості особи за принципом «поза розумним сумнівом», рапорт працівника поліції не може слугувати доказом у справі;

- вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини у справі, чим не було дотримано вимог ст. 62 Конституції України;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув, клопотання про відкладення судового розгляду не подав.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Доброреза В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 27.06.2024р. о 23.57год. в м. Краматорськ вул. В. Стуса біля буд. № 8 керував т/з «Рено» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №906841 від 28 червня 2024 року, відео файл доданий до матеріалів справи.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у сукупності із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові не може погодитись із рішенням суду за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення регламентований ст. 256 КУпАП, та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» № 1376 від 06.11.2015р..

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене вище, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в чотирьох випадках, а саме на 1) стан алкогольного, 2) наркотичного, 3) чи іншого сп`яніння, або 4) щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлений порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння yполіцейським з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням відеозапису або у присутності двох свідків, ч. 3 ст. 266 КУпАП визначений порядок огляду водія на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, якщо водій не згоден на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або у разі незгоди з його результатами.

Таким чином законодавець заклав у вислів «відповідно до встановленого законом порядку» проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції:

1)Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням відеозапису або у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу;

2)Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, якщо водій не згоден на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами;

3)Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в закладах охорони здоров`я;

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, як в офіційному документі, обов`язково повинен бути закріплений перелік точних даних, а саме міститись усі відомості, що стосуються адміністративного правопорушення, щоб він мав відповідну силу та його неможливо було заперечувати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення 27.06.2024р. о 23.57год. в м. Краматорськ вул. В. Стуса біля буд. № 8 водій ОСОБА_1 керував т/з «Рено Кенго» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування усунено. Відеофіксація телефон iphon 12pro та бодікамера «Моторола Солюшн» № НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. Протокол складений інспектором взводу № 1 роти № 3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ст.лейтенантом поліції Фурмановим П.В.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні будь які пояснення ОСОБА_1 з приводу його складення, копія протоколу знаходиться в матеріалах справи, тобто ОСОБА_1 не вручалась. Крім протоколу про адміністративне правопорушення справа містить відеозапис та рапорт поліцейського О.Коновалова від 28.06.2024р.

Відповідно до відеозапису працівник поліції запропонував на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, від якого ОСОБА_1 відмовився, та працівник поліції роз`яснив, що у такому разу буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно до рапорту працівника поліції водій ОСОБА_1 був зупинений 27.06.2024р. о 23:57год., при спілкуванні виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано медичний огляд в установленому законом порядку в наркологічній лікарні на стан сп`яніння, або продути алкотестер газоаналізатор Драгер на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Таким чином в порушення вимог ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо водія ОСОБА_1 не зазначена точна суть адміністративного правопорушення, вчиненого водієм ОСОБА_1 з огляду на наведені вище нормативно правові акти, а саме п. 2.5 ПДР України, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, без конкретизації якого саме сп`яніння.

Проте згідно відеозапису ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки. В рапорті поліцейський О. Коновалов вказав, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти медичний огляд в наркологічній лікарні на стан сп`яніння (без зазначення виду сп`яніння), або продути алкотестер газоаналізатор Драгер на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відповів відмовою.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування постанови суду першої інстанції з підстав невідповідності його висновків фактичним обставинам справи та закриття справи за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення вийшов за межі суті адміністративного правопорушення, зазначеного поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення, припустився трактування змісту суті адміністративного правопорушення на свій розсуд, що є неприпустимим, та порушило право ОСОБА_1 на захист.

При цьому суд апеляційної інстанції не може визнати протокол про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 належним, допустимим та достовірним доказом по справі, оскільки він містить суттєві недоліки, його зміст не узгоджується з відеозаписом та рапортом, що унеможливлює його розгляд та тягне до закриття провадження по справі за відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд апеляційної в обґрунтування даного висновку кладе доктрину «плодів отруйного дерева» (Fruit of the Poisonous Tree), яка знаходить своє втілення у практиці ЄСПЛ, зокрема у справах «Gafgen v. Germany», «Teixeira de Castro v. Portugal», «Шабельник проти України (№2)», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» (№2). Ця доктрина зводиться до того, що, якщо доказове «дерево» є отруйним, то те ж саме стосується і його «плода». Тобто, якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж. Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруйного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВП ВС від 13.11.2019 у справі № 1-07/07, провадження № 13-36зво19. Застосування доктрини «плодів отруйного дерева» вимагає здійснення логічних операцій щодо встановлення джерела походження інформації, завдяки якій було здобуто кожен доказ, яким обґрунтовується судове рішення. Відділяючи докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотних порушень прав і свобод людини, встановлених рішенням ЄСПЛ, від доказів, отриманих з джерел, не пов`язаних ані прямо, ані опосередковано із такою інформацією, суд з повноваженнями касаційної інстанції здійснює перевірку правильності правової оцінки обставин та допустимості кожного окремого доказу.

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що підстава апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції стороною захисту унеможливлює подальший розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У справах про адміністративне правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП сторона обвинувачення прокурор не залучається, та права на апеляційне оскарження не має.

Вимоги КУпАП містять певні прогалини щодо залучення у справі про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення у справах окремих категорій, якими є адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, передбачені главою 10 КУпАП, разом з цим відсутня функція прокурорського реагування у даних справах із можливістю, наприклад, надання заперечень на апеляційну скаргу сторони захисту, подання апеляційної скарги прокурором у разі незгоди із рішенням суду через його м`якість.

Відсутність окремих положень у КУпАП щодо дій суду апеляційної інстанції передбачає можливість застосування аналогії закону найбільш наближеної галузі права кримінального процесуального закону.

Засади диспозитивності та правила ст. 22 КПК вимагають від суду під час здійснення розгляду справи зберігати об`єктивність та неупередженість, при яких функції суду та державного обвинувачення є несумісними.

Зі змісту ст. 421 КПК України випливає, що погіршення становища обвинуваченого можливе лише за умови, якщо з цих підстав подали апеляційну скаргу прокурор, потерпілий чи його представник, а відповідно до ст. 416 КПК України таке погіршення може мати місце тільки в тому разі, якщо вирок було скасовано з цих підстав (або також із цих підстав), інша процесуальна можливість усунути допущене судом першої інстанцій порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення без погіршення становища особи відсутнє.

Розгляд справи по суті передбачає ймовірність визнання особи винуватою та накладення відповідного стягнення, що беззаперечно тягне до погіршення становища особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, проте суд апеляційної інстанції відповідно до вимог КУпАП та КПК таких повноважень не має.

З урахуванням наведеного вище суд апеляційної інстанції дійшов висновку після скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Доброреза Віталія Вікторовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 03.09.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 03.09.2024р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя