ПОСТАНОВА

Іменем України

07.11.2024 Справа №607/21455/24 Провадження №3/607/8948/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

03.10.2024 на розгляд Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 133444 від 20.09.2024 зазначено, що 20.09.2024 о 21 год. 34 хв. на вул. Тролейбусній, 15В у м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML-0300» (повірка дійсна до 04.06.2025) та проведення такого огляду у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою органу Національної поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Винуватим себе в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 20.09.2024 ввечері до нього додому приїхала його знайома ОСОБА_2 , яка попросила допомогти їй перенести речі. На передньому пасажирському сидінні автомобіля ОСОБА_2 перебував вазон, а тому він був змушений сісти позаду водія. Заїжджаючи у двір свого будинку, ОСОБА_2 побачила працівників патрульної поліції та, злякавшись, швидко вийшла із транспортного засобу та побігла додому для того, щоб взяти реєстраційні документи на транспортний засіб, які випадково забула вдома. Він відкинув сидіння водія та вийшов з транспортного засобу з передніх водійських дверей, оскільки транспортний засіб є дводверним. У цей момент до нього підійшли працівники поліції. Зазначив, що не керував даним транспортним засобом, а тому відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 зазначила, що наявні підстави для закриття провадження у справі з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відтак відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що є близькою знайомою ОСОБА_1 . Свідок показала, що дійсно 20.09.2024 вона керувала належним їй транспортним засобом марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 . Позаду неї сидів ОСОБА_1 , який мав допомогти їй перенести речі. Заїхавши у двір будинку, вона побачила працівників патрульної поліції та злякалась, оскільки не мала при собі реєстраційних документів, а тому вибігла із транспортного засобу та побігла додому для того, щоб взяти реєстраційні документи на транспортний засіб. Пояснила, що повернулась на місце події приблизно через 30-40 хвилин та вказала поліцейським, що за кермом автомобіля перебувала саме вона. Не змогла пояснити її відсутність на відеозаписах з нагрудних камер працівників патрульної поліції у момент зупинки транспортного засобу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що проживає на АДРЕСА_1 та особисто знайомий з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідок показав, що 20.09.2024 перебував у дворі будинку та дійсно бачив, що транспортним засобом керувала саме ОСОБА_2 , з якою він привітався. У подальшому був свідком складення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , хоча останній не керував транспортним засобом. Після перегляду відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції відповіді на уточнюючі запитання головуючої судді щодо того, хто саме перебував за кермом транспортного засобу, свідок надав із сумнівом. Однак все ж таки наполягав, що автомобілем керувала ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При цьому ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі за текстом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 6, 7 Розділу І Інструкції).

Аналогічні положення регламентуються також ст. 266 КУпАП, у якій визначена процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

Так, суд встановив, що 20.09.2024 о 21 год. 34 хв. на вул. Тролейбусній, 15В у м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML-0300» (повірка дійсна до 04.06.2025) та проведення такого огляду у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради водій відмовився.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції № 472553, № 472632 (назви файлів «part_00000_export-w4om3», «part_00001_export-w4om3»), на яких зафіксовані обставини вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 . Так, під час здійснення патрулювання працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Причиною зупинки стало надходження повідомлення від громадянина ОСОБА_5 про те, що водій керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (22 год. 00 хв., назва файлу «part_00000_export-w4om3»). Під час спілкування з ОСОБА_1 патрульні поліцейські встановили, що водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці (22 год. 01 хв., назва файлу «part_00000_export-w4om3»). Унаслідок цього ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі водій відмовився (22 год. 18 хв., назва файлу «part_00000_export-w4om3»). Також ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (22 год. 19 хв., назва файлу «part_00000_export-w4om3»);

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML-0300», яке чинне до 04.06.2025;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.09.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 20.09.2024, у яких останній повідомив, що водій транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- розпискою ОСОБА_2 від 20.09.2024, відповідно до якої остання зобов`язалась доставити автомобіль «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , до місця стоянки;

- довідкою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Надаючи оцінку доводам сторони захисту, суд зазначає таке.

Так, з наданих суду відеозаписів (назви файлів «part_00000_export-w4om3», «part_00001_export-w4om3») вбачається рух транспортного засобу марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відеозапис здійснювався безперервно та камера зафіксувала, як одразу після зупинки транспортного засобу з передніх водійських дверей автомобіля вийшов ОСОБА_1 . Інших осіб на той час ні у транспортному засобі, ні поруч, ні на подвір`ї будинку не було.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 та показання свідків в тій частині, що транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , яка одразу після зупинки автомобіля побігла додому за реєстраційними документами. Як зазначив суд вище, відеофіксація події велась нагрудною камерою патрульного поліцейського безперервно, починаючи з моменту, коли транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , ще рухався. Суд приймає до уваги, що у момент виходу поліцейського із службового автомобіля наявні 2-3 секунди, коли транспортний засіб марки «Peugeot» не був у полі зору нагрудної відеокамери. Разом з тим суд вважає, що такий незначний проміжок часу не є достатнім для того, щоб ОСОБА_2 вийшла з автомобіля, перетнула все подвір`я будинку та зайшла у під`їзд, а ОСОБА_1 відкинув водійське сидіння, переліз наперед та вийшов з транспортного засобу з передніх водійських дверей.

Більше того з відеозапису вбачається, що про те, що водієм транспортного засобу була інша особа, а сам ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, останній почав повідомляти поліцейським лише після 25 хвилин після зупинки автомобіля. До того часу ОСОБА_1 заперечень щодо того, що водієм транспортного засобу був не він, поліцейським не висловлював.

Так само суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 та показання свідка ОСОБА_2 відносно того, що остання побігла додому за реєстраційними документами. Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 прибула на місце події лише через 1,5 години після зупинки транспортного засобу. При цьому на відеозаписі відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 надавала патрульним поліцейським реєстраційні документи на автомобіль та повідомляла про те, що водієм транспортного засобу була саме вона.

Так само суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_4 , оскільки після перегляду відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу марки «Peugeot» та те, що з передніх водійських дверей вийшов ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 при цьому відсутня, свідок вагався щодо того, чи беззаперечно водієм автомобіля була саме ОСОБА_2 .

Крім цього, з відеозапису (22 год. 21 хв., назва файлу «part_00000_export-w4om3») вбачається, що під час спілкування з працівником патрульної поліції ОСОБА_1 сідав на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Peugeot». Указане спростовує пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що під час руху автомобіля він перебував на місці позаду водія, оскільки переднє пасажирське сидіння було зайняте вазоном.

Також суд зауважує, що причиною зупинки транспортного засобу марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , стало як те, що такий автомобіль прибув на місце призначення, тобто у двір будинку за місцем проживання ОСОБА_2 , так і те, що патрульні поліцейські отримали усне повідомлення від ОСОБА_5 про те, що водій указаного вище автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Указане підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 20.09.2024. Клопотання про допит останнього в якості свідка з метою спростування указаних обставин сторона захисту суду не заявляла.

Відтак суд вважає доведеним дослідженими доказами у сукупності та неспростованим той факт, що саме ОСОБА_1 20.09.2024 о 21 год. 34 хв. на вул. Тролейбусній, 15В у м. Тернополі керував транспортним засобом марки «Peugeot» моделі «207», державний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснив його зупинку. Доводи ОСОБА_1 про те, що він був пасажиром указаного автомобіля, суд вважає такими, що є позицією сторони захисту та надані з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього, обставини, встановлені судом, узгоджуються з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 133444 від 20.09.2024, в якому процесуально зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення. При цьому такий протокол складений із дотриманням вимог КУпАП, містить всі необхідні реквізити, підписаний особою, яка склала протокол, та містить відмітку про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису та отримання копії протоколу.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 не працює.

Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З урахуванням викладеного суд доходить переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 27, 30, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. В. Марциновська