16.05.2024 Справа № 756/5374/24
№ 3/756/2739/24
№ 756/5374/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 травня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2024 року, близько 01 год., ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 36-Б, вчинив дрібне хуліганство, а саме перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 293336, 15 квітня 2024 року, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 36-Б, чинив злісну непокору законному розпорядженню та вимогі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду з`явився, вину у вчиненні правопорушень визнав частково. Останній вказав, що дійсно висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, однак не допускав непокори працівнику поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КпАП України та про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім часткового визнання ОСОБА_1 своєї винуватості, його вина також підтверджується даними, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 293334, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства. ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, про що свідчить підпис останнього;

- у протоколі серії АЗ № 064998 складеному в порядку ст. 261 КпАП України, з якого убачається, що 15 квітня 2024 року о 00 год. 59 хв., ОСОБА_1 затримано для припинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КпАП України;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, з яких вбачається, що 15 квітня 2024 року, близько 01 год., ОСОБА_1 , перебуває у громадському місці, на дворовій території за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 36-Б, де висловлюється нецензурною лайкою.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КпАП України.

Водночас, суд зауважує, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 293336, що за відсутності інших переконливих доказів, не може свідчити про вчинення вказаного правопорушення.

Із досліджених відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 36-Б, чинив злісну непокору законному розпорядженню та вимогі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вищевикладене свідчить про недотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ст. 185 КпАП України, а тому суд приймає рішення про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за відсутності у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КпАП України, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника судом визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173 КпАП України.

Керуючись статтями 33, 40-1, 173, 251, 256, п.1 ст. 247, 283-286 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 119 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КпАП України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко