Справа № 496/6414/24
Провадження № 3/496/3718/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

25.09.2024 року заступником командира танкового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії А0216 № 262 і ставиться йому в вину те, що він в умовах особливого періоду, що включає воєнний стан, на порушення своїх статутних обов`язків, 20.09.2024 року близько 16:00 години, самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Про свій відхід за межі розташування підрозділу головний сержант ОСОБА_1 старшому командиру не доповів. 24.09.2024 року о 08:00 годині головний сержант ОСОБА_1 прибув до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечував та пояснив, що він перебуває в наметовому містечку, яке розташоване за межами основного місця дислокації військової частини та є місцем мешкання особового складу. 20.09.2024 року він перебував в зазначеному наметовому містечку та не вийшов в наряд по причині свого захворювання. До 24.09.2024 року він перебував в наметовому містечку та його територію не залишав. Повідомити про наявне захворювання старшого командира він не мав наявної можливості, так як в його телефоні сіла батарея, а в містечку відсутня електроенергія, що не дає можливості зарядити телефон. 24.09.2024 року біля 08.00 години він прийшов до місця постійної дислокації військової частини, повідомив старшого командира про причини своєї відсутності та звернувся до медичної роти військової частини. Наміру умисно покинути розташування військової частини та не з`явитися до основного місця дислокації у нього не було. В якості доказу долучив до матеріалів справи копію виписки лікаря медичної роти ОСОБА_2 щодо наявного у нього захворювання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

З огляду на обставини правопорушення слід надати оцінку особливості дислокації особового складу військової частини, який також розміщений в наметовому містечку, яке не може бути відокремлене від місця дислокації військової частини, а являється його складовою частиною. Тому перебування особового складу в зазначеному місці не може розцінюватися як самовільне залишення місця дислокації військової частини.

Суд критично відноситься до зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення серії А0216 № 262 від 25.09.2024 року інформації, що неможливо було встановити місце знаходження ОСОБА_1 , оскільки наметове містечко не є місцем самовільного перебування особового складу, а організоване командуванням військової частини та відповідно повинно бути під наглядом (контролем) відповідальних осіб з командирського складу.

З огляду долученого до матеріалів доказу огляду лікаря медичної частини роти в/ч НОМЕР_1 , складеного капітаном м/с ОСОБА_3 24.09.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 хворіє 5 добу. Під час огляду наявна температура 37,8 градусів Цельсію та зафіксований його загальний стан. Лікарем встановлений можливий діагноз ОСОБА_1 : «Гострий гастрит? Дискінезія жовчовивідних шляхів?». Суд приходить до висновку належності зазначеного доказу, який підтверджує наявність поважної причини неявки ОСОБА_1 до основного місця дислокації військової частини з наметового містечка, який має безпосереднє відношення до військової частини.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять жодних доказів відсутності причини неявки ОСОБА_1 до основного місця дислокації військової частини, а наявна поважна причина його відсутності (захворювання), тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 172-11, 247, 251, 266, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2024 року