Справа № 467/767/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого торговим представником ТОВ «Almi», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме протоколи: серії ААД № 581916 від 29.04.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП; серії ААД № 583468 від 13.06.2024 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколів автоматичного розподілу судової справи між суддями зазначені справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд судді Арбузинського районного суду Миколаївської області О.М. Кірімової.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Для виконання вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП вважаю за необхідне об`єднати вищевказані справи в одну справу, присвоївши їм номер справи № 467/767/24 (провадження № 3/467/372/24).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581916 від 29.04.2024 року ОСОБА_1 29.04.2024 року о 14 годині 55 хвилин на 106 км. автодороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв керував автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинив повторно протягом року, постанова БАД 858590 від 08.03.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583468 від 13.06.2024 року ОСОБА_1 13.06.2024 року о 14 годині 31 хвилин на 7км+800м автодороги Т-1510, Арбузинка-Єланець-Нова Одеса керував транспортним засобом Таврія Славута, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП 08.03.2024 року, чим порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав та пояснив, що дійсно вчинив такі за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

Протоколи про адміністративні правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Згідно з відеозаписами, переглянутими у ході судового засідання вбачається, ОСОБА_1 29.04.2024 року керував транспортним засобом та був зупинений на блок-посту. Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав. Крім того, 13.06.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки документів, було з`ясовано, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних дій. Вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав.

Застережень щодо можливості використання таких записів у відповідності до статті 251 КУпАП процесуальні норми не містять, а тому відомості про їх наявність у якості доказу містяться у складених протоколах про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 858590 від 08.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Сукупність досліджених в матеріалах справи доказів:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581916 від 27.04.2024 року;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583468 від 13.06.2024 року;

- відеозаписів події;

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 858590 від 08.03.2024 року;

свідчать про доведення провини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення відповідно до ст. 23 КУПАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, згідно зі ст. 36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу.

Призначаючи вид стягнення суд враховує, що порушнику, крім стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, неможливо призначити стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у відповідності до довідки ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 13.06.2024 року ОСОБА_1 згідно бази «ІКС ІПНП» посвідчення водія не отримував.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення № 467/767/24 (провадження № 3/467/372/24), 467/876/23 (провадження № 3/467/410/24) в одне провадження і присвоїти їм номер 467/767/24 (провадження 3/467/372/24).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Суд, також роз`яснює, що згідно ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штрафмає бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 3001, 3002 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу разі несплати правопорушником штрафуу строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживанняпорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова