П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 11.03.1996 Московським РУ ГУ МВС України в Київській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гармаша М.Ю.,

У С Т А Н О В И В:

14.09.2024 о 17:42 год на 3 км автодороги Т1009 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Khrysler Voyager» з д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM-0298, тест № 1048, результат позитивний 0,53 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129307 від 14.09.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 14.09.2024 близько 17:00 год він на автомобілі повертаючись із АЗС на дачу по автодорозі між м. Узином та с. М. Антонівка у напрямку с. М. Антонівка був зупинений працівниками поліції. Після перевірки документів поліцейські запитали чи він нічого не вживав із спиртного, на що він повідомив, що нічого не вживав. У той момент він курив цигарку. Оскільки поліцейський відчув від нього якийсь запах, то на його пропозицію він зробив на поліцейського видих. Після цього поліцейський запропонував пройти перевірку, на що він погодився. Він продув прилад Драгер і показало результат 0,53 проміле, на що він поліцейському повідомив, що такого не може бути, однак той почав складати матеріали. Він відразу поліцейським повідомив про те, що не погоджується з результато, однак йому ніхто не пояснював, що якщо він не погоджується з результатом, то можна поїхати в лікарню, він не пам`ятає чи вони пропонували проїхати в лікарню.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаюсь на наступне. Так, на відеозаписі, наявному в матеріалах справи зафіксовано наступні обставини: ОСОБА_1 заперечував перебування в стані сп`яніння та вживання алкоголю, не зафіксовано процедуру огляду на Драгері, оскільки об`єктив камери було опущено, після отримання результату ОСОБА_1 не погодився з результатом, зазначивши «як таке може бути?», ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Зауважує, що відмова від проходження огляду і керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння є взаємовиключними складами правопорушення і доводяться специфічною сукупністю доказів. Вважає, що фабула протоколу не відповідає обставинам зафіксованим на відеозаписах, наявних у матеріалах справи, а також змісту направлення наявного у матеріалах справи. Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129307 від 14.09.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, із наявного в матеріалах справи відеозапису слідує, що ОСОБА_1 пропонувався огляд в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з його незгодою з результатами Драгеру також протокол містить посилання на направлення до КНП, а матеріали справи містять копію даного направлення. Відповідно до Закону, якщо водій не згоден з результатами огляду, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Акцентує увагу на тому, що в рамках даної справи у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатами Драгеру відсутні підстави для складання протоколу за порушення п. 2.9 а без висновку закладу охорони здоров`я. Отже, відеозапис та направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони спростовує обставину його згоди з результатами Драгеру та з урахуванням відмови ОСОБА_1 від такого огляду свідчить про наявність підстав стверджувати про порушення вимог п. 2.5 ПДР та є підставою для складання протоколу за відмову від проходження огляду, який у свою чергу не складався. До того ж, направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, нівелює можливість складання протоколу за порушення п. 2.9 а ПДР проведення огляду в закладі охорони здоров`я, проте матеріали справи таких доказів не містять. З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що перед застосуванням Драгеру поліцейські не здійснили тестовий забір повітря для попереднього аналізу, що не дозволяє виключити можливість впливу на достовірність результатів огляду сторонніх рідин, зокрема таких як антисептики, які могли бути наявні в повітрі або приладі. Окрім того, на відеозаписі не зафіксовано проведення встановлення мундштука до пристрою перед проведенням тесту, оскільки даний пристрій з мундштуком перебувають поза кадром. За наявності факту незгоди з результатами огляду, який в даному випадку підтверджується відеозаписом, відомостями протоколу, направленням до закладу охорони здоров`я, достатнім та допустимим доказом може бути лише висновок закладу охорони здоров`я за результатами медичного огляду, який у свою чергу відсутній в матеріалах справи. Також працівниками поліції порушено процедуру огляду, оскільки ОСОБА_1 палив цигарку і поліцейськими перед проведенням огляду не витримали 15 хв.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративні правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно із п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протокол про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….

Попри невизнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129307 від 14.09.2024, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

роздруківкою із технічного приладу "Drager Alcotest 7510 ARLM-0298" від 14.09.2024, тест № 1048, згідно із якою результат становить 0,53 проміле алкоголю в крові, окрім того на роздруківці міститься власноручно зроблений підпис ОСОБА_1 , який підтверджує виконання вимог OLML R 126 (998) OIML D 31 (2008) та ідентичність показань на екрані та у роздруківці і вивід «OIML»;

актом огляду на стан алкогольногосп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,53 проміле;

розпискою ОСОБА_3 від 14.09.2024, відповідно до якої він зобов`язується забрати транспортний засіб «Khrysler Voyager» з д.н.з. НОМЕР_3 та доставити його за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Цмокна, буд. 65, а водія не допускати до керування ним;

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 129307 від 14.09.2024, яким підтверджені факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так на переглянутому в судовому засіданні на відео файлі під назвою «clip-0» зафіксовано факт руху транспортного засобу «Khrysler Voyager» з д.н.з. НОМЕР_3 та зафіксовано як о 17:42 год працівник поліції зупиняє вказаний автомобіль, підходить до водія та перевіряє документи, запитує чи він вживав спиртне, пиво, горілку, та просить викинути цигарку і зробити на нього видих. Після зробленого видиху на поліцейського, водій повідомив, що нічого не вживав. О 17:43 год поліцейський повідомив що відчуває від водія запах, тому пропонує пройти огляд. Поліцейський повторно запитав, коли водій останній раз вживав алкоголь, на що останній повідомив, що вживав у середу та знову зробив декілька видихів на поліцейського. О 17:39 год поліцейський пропонує перевірити водієві герметичність упакування, та демонструє це найого проханн. О 17:44 год поліцейський озвучуючи свої дії, вставив мундштук до приладу Драгер, відбувається прогрів приладу, перевірка чистоти і коли прилад готовий, о 17:44:49 год водій почав в нього дути. О 17:45 год прилад видав результат 0,53 проміле, який поліцейський показав водієві та озвучив, а також сказав, що вказаний результат перевищує допустиму норму у два рази. Водій на це сказав: «Як так може бути?», на що поліцейський йому відповів: «Бо обманюєте, я ж кажу, що є запах». На запитання останнього чи погоджується водій з результатом та чи водій бажає проїхати до лікарні, той сказав: «Не треба, може вирішимо». Поліцейський повідомив на останню фразу водія, що ведеться повна відео фіксація. Водієві далі було роз`яснено його права. О 17:46 год водій запитав чи його відвезуть додому і що там "порішаємо», на що йому повідомили, що можливо буде проїжджати повз машина і там буде два водія, хтось напише розписку. В подальшому зафіксовано складання протоколу поліцейськими, написання розписки тверезим водієм. О 18:12 год зафіксовано ознайомлення водія з чеком приладу Драгер, направленням, протоколом та водій написав заявку про отримання смс повідомлення.

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення.

Так, до позиції ОСОБА_1 про те, що він не визнає своєї вини, тому що не погодився з результатом огляду та йому йому не було роз`яснено, що він у такому разі може поїхати до лікарні суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту спрямованим на ухилення від адміністративної відповідальності. Дана позиція спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, а саме на відео файлі під назвою «clip-0» о 17:45 год на результату огляду водій лише сказав: «Як так може бути?», на що поліцейський йому відповів: «Бо обманюєте, я ж кажу, що є запах». На запитання останнього чи погоджується водій з результатом та чи водій бажає проїхати до лікарні, той сказав: «Не треба, може вирішимо». О 17:46 год водій пропонував поліцейським завести його додому і там "порішаємо" Отже, ОСОБА_1 після повідомлення проходження огляду, здивувався, але не висловлював незгоди з його результатом, а навпаки, розуміючи, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, намагався уникнути адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу.

Не приймаються до уваги суддею доводи захисника про те, що на відеозаписі не зафіксовано повне проходження огляду ОСОБА_1 , оскільки камера спрямована трішки в сторону. Дане порушення не є суттєвим, тому що на відеозаписі зафіксовано і аудіозапис, відповідно до якого працівниками поліції дотримана процедура огляду за допомогою приладу Драгер. Поліцейським було провірено прилад Драгер на чистоту, жодних помилок чи наявності у мундштуці стороннього диму чи будь-чого не було виявлено.

Щодо доводів захисту про те, що не було дотримано 15 хв інтервалу після того як ОСОБА_1 палив цигарку, суддя зазначає, що похибка приладу +-0.03 не є такою, що суттєво вплинула на кількісний показник технічного приладу, зважаючи, що у даному випадку мало місце перевищення допустимої норми алкоголю більше ніж в два рази. Такі доводи сторони захисту є безпідставними з огляду на зміст Інструкції з експлуатації приладу "Драгер7510, відповідно до якої заборонено починати тест раніше ніж через 15 хвилин після прийому алкоголю. Реальні залишки алкоголю в роті можуть призвести до неправильних показників. Після вживання ароматизованих напоїв (наприклад фруктових соків), аерозолів для освіження рота на спиртовій основі, ліків, краплів, а також після блювотиння також слід зачекати 15 хвилин.

Щодо позиції захисника з приводу вказівки правниками поліції у фабулі протоколу взаємовиключних складів правопорушення, суддя ставиться критично, оскільки працівниками поліції у фабулі протоколу викладено чітко викладена суть правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення водієм п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що поліцейським чітко було повідомлено водія. На запитання поліцейського чи потрібно їхати до медичного закладу водій відповів "Не потрібно, може порішаємо", що судом розцінюється як згода з результатом огляду, проведеного за допомогою технічного приладу.

Костатація у протоколі факту відмови водія від проходження огляду у медичному закладі та оформлення поліцейськими направленням на огляд, само по собі не вказує на порушеня водієм вимог 2.5 ПДР - відмова від проходження огляду у медичному закладі. Зважаючи, що водій погодився із результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу у поліцейських взагалі не виникло обов`язку оформляти направляння, оскільки таке є обов`язковим лише для пред`явлення у медичному закладі, куди він не доставлявся.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА