Справа № 279/1541/24 провадження №3/279/937/24
П О С Т А Н О В А

23 травня 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 01.03.2024 року о 18-31 год. в м.Коростені по вул.Князя Володимира,56 керував транспортним засобом-мопедом "СЛ ", без номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстновці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130,ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив що 01.03.2024 року керував електроскутером, його зупинили працівники поліції, що був без шолома, після чого почали йому говорити, що він має ознаки алкогольного сп`яніння ( запах, поведінка), що він заперечував. Пропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився, потім погодився, однак можливості пройти освідування не було. Питань у працівників поліції щодо реєстрації мопеду не було. Потужність скутера не з`ясовували, хоча він говорив, що скутер електричний потужністю 1,2 кВт. Захисник Немировський В.І. просив провадження у справі закрити на підставі ст.247 ч.1 КУпАП, оскільки встановлено, що під час складання протоколу працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів" затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, що свідчить про те, що такий огляд на стан сп`яніння, проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, є недійсним. Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під, впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність. При перегляді відеофіксації події правопорушення відносно ОСОБА_1 , що була долучена до протоколу, встановлено, що жодний із зазначених ознак виявлено у ОСОБА_1 не було та й і не виявлялося. Поліцейський в жодний спосіб не перевіряв, яка хода у ОСОБА_1 , окрім того така ознака не передбачена Інструкцією. Щодо його поведінки, то протягом усього часу після зупинки ОСОБА_1 поводився чемно, всі вказівки поліцейського виконував без заперечень. З відеофіксації чітко видно, що будь-яких дій, які не відповідали би обстановці, з боку ОСОБА_1 не було. Що ж стосується запаху алкоголю з порожнини рота, то даний факт взагалі не можливо ані підтвердити, ані спростувати, адже відео цього не відображає. Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Коростенська ЦМЛ. Однак, як видно з відеозапису, долученого до протоколу, поліцейський, що складав протокол не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Коростенській ЦМЛ, він не складав даного направлення та нікого не направляв до зазначеної лікарні, як в принципі і не провів такого огляду на місці. Але ОСОБА_1 висловив своє бажання на проходження такого огляду і це чітко зафіксовано на відео, але поліцейський не роз`яснив процедуру проходження такого огляду та й взагалі самоусунувся від проведення такого огляду. Отже в супереч вимогам інструкції поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на предмет встановлення стану сп`яніння ні на місці зупинки ОСОБА_1 , ні в закладі охорони здоров`я. Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останнього. Проте, як вбачається із відеозаписів фіксації обставин події, які були надані працівниками поліції для доведеності вини ОСОБА_1 , працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювали суті вчиненого правопорушення, яке інкримінується водію, а також не складали будь-яких інших процесуальних документів. Відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП та в спілкуванні з ОСОБА_1 вони обмежилися лише констатуванням факту, що останній перебуває в стані сп`яніння та відмовляється від підпису. Однак, ні протоколу, ні будь-яких інших документів у присутності ОСОБА_1 складено не було. З такою бездіяльністю працівників поліції та з висновком про винуватість ОСОБА_1 не можна погодитися. В підтвердження винуватості ОСОБА_1 поліцейським надана постанова серії ЕНА №1561907 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з якої йдеться, що водій керуючи т.з ВМВ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку чим порушив п.8.4 ПДР. Проте до даної постанови ОСОБА_1 не має жодного відношення, адже вона стосується іншої фізичної особи, а саме ОСОБА_2 . Слід відмітити, що ОСОБА_1 володіє не мопедом, а електроскутером потужністю 1200 Вт., який відноситься до електроскутерів потужністю до 3 кВт, за своїми характеристиками прирівнюється до електровелосипеду та не потребує наявності посвідчення водія та реєстрації у сервісному центрі МВС. Про зазначені обставини він повідомляв працівників поліції, а саме: що його електроскутер має потужність менше 3 кВт, не належить до категорії механічних транспортних засобів та відповідно не передбачає необхідності водію мати при собі посвідчення водія та реєстраційний документ. У відповідності до вимог п.2.1, 30.1, 2.3 ПДР підставою для обов`язкової наявності вказаних документів (посвідчення водія на право керування транспортним засобом і відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб) є віднесення транспортного засобу до категорії механічний транспортний засіб. А наявність шолому обов 'язкова для мопедів і мотоциклів, які також є механічними транспортними засобами. ПДР розмежовані поняття механічний транспортний засіб та транспортний засіб, різниця між якими полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша, ніж 3 кВт. В іншому випадку транспортний засіб не буде вважатися механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. З порівняння понять транспортний засіб, механічний транспортний засіб та мопед вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом 50 куб см. або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеда лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт. Тому наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачена виключно для механічних транспортних засобів. Механічними вважаються електроскутери потужністю від 3 кВт, а також всі транспортні засоби з двигуном внутрішнього згорання. Якщо скутер має потужність менше, ніж 3 кВт, він не належить до категорії механічний і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційного документа. Оскільки електроскутер за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів з електродвигуном потужністю від 3 кВт, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до даного електроскутера. Ураховуючи, що адміністративну відповідальність за порушення вимог п.2.5, ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого його електроскутер не належить, ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши подані докази, оцінивши доводи сторони захисту, суд дійшов висновку про наступне:

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суб`єктом відповідальності за вказаною нормою є водії, які несуть відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , та інші особи, які несуть відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Отже, суб`єктом вищевказаного правопорушення є особа, яка має статус водія транспортного засобу, тому для визначення такого статусу необхідно встановити, 1) чи є особа, яка керує транспортним засобом, саме водієм і 2) така особа керує транспортним засобом, керування яким дозволяється лише особі, яка має статус водія.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Визначення понять "водій", "транспортний засіб", "мопед", "мотоцикл" наведено в п.1.10 ПДР України, згідно яких водій - цеособа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які поділяються на механічні (транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна (трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт, з яких двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт - це мопед, для керування яким необхідно отримати посвідчення водія категорії "А1", підлягає обов`язковій державній реєстрації (з отриманням номерного знаку), якщо вони використовуються на автомобільних дорогах державного значення; двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше, - це мотоцикл, до яких прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг, для керування яким необхідно отримати посвідчення водія категорії "А", підлягає обов`язковій державній реєстрації (з отриманням номерного знаку)), та немеханічні (призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо), для керування яким не передбачено отримання посвідчення водія, вони не підлягають обов`язковій державній реєстрації.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (п.2.1 ПДР), повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9 ПДР).

Тобто, водієм вважається лише особа, яка керує механічним транспортним засобом, який підлягає обов`язковій державній реєстрації, і для керування яким обов`язковим є отримання посвідчення на право керування таким транспортним засобом певної категорії, починаючи з категорії "А1", що надає право керування транспортним засобом з електродвигуном потужністю понад 3 кВт та до 4 кВТ, двоколісним транспортним засіб, що має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб..

Отже, двоколісний транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підлягає державній реєстрації, не є таким, керування яким вимагає отримання посвідчення на право керування ним, тому особа, яка керує таким транспортним засобом, не набуває статусу водія, прирівнюється до велосипедиста, тому не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим не несе відповідальності за вказаною нормою.

Наказом Держстандарту України №31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні», яким затверджено перелік транспортних засобів, електроскутер до такого переліку не включено. У відповідності до паспорта електроскутера ""СЛ "" - це засіб для пересування, має потужність електродвигуна 1200 Вт (1,2 кВт), тому не підлягає реєстрації як транспортний засіб і для керування ним не потрібно посвідчення водія,

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130,ч.1 КУпАП, оскільки пристрій, на якому пересувався ОСОБА_1 , не віднесено до транспортних засобів, право керування якими вимагає отримання відповідного посвідчення та його державної реєстрації, що наділяє особу, яка керує таким траспортним засобом, статусом та відповідними обов`язками водія, який у разі невиконання обов`язків, передбачених п.2.5, 2.9.а ПДР України, несе відповідальність за ст.130 КУпАП.

Одночасно суд зауважує, що порушення особою, яка рухається на пристрої, що не є механічним транспортним засобом, однак є учасником дорожнього руху, встановлених для такого руху правил, може містити склад правопорушення, передбаченого за ст.127 ч.3 КУпАП, однак, суд не наділений правом давати діям особи, що притягується до відповідальності за адміністративне правопорушення, іншу, ніж зазначено в протоколі, кваліфікацію.

Враховуючи вищевказане, оскільки судом не встановлено в діянні ОСОБА_1 такого обов`язкового елементу складу правопорушення як суб`єкт правопорушення, провадження в справі підлягає закриттю відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, 221, 247,п.1, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя