Справа 573/1894/24
Номер провадження 3/573/842/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

(повний текст)

06 листопада 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника: ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

25 вересня 2024 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 135195 від 23.09.2024 із якого встановлено, що 23 вересня 2024 о 12.55 год. в с. Комарицьке, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом трактором МТЗ82 д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців, різка зміна забарвлення обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, що зафіксовано відеореєстратором.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

До суду за викликом ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи останній повідомлявся шляхом надіслання смс-повідомлення.

У судовому засіданні його представник - адвокат Лисенко Н.О., яка приймала участь у справі в режимі відеоконференції, підтримала свої письмові заперечення та зазначила, що дійсно 23.09.2024 року, ОСОБА_3 керував трактором «МТЗ 82» д.н. НОМЕР_2 , виконуючи свої трудові обов`язки. Коли він рухався по узбіччю головної дороги на тракторі, з невідомої причини був зупинений працівниками поліції, які не повідомили йому причину зупинки. На вимогу поліцейського ОСОБА_3 пред`явив водійське посвідчення. Слід зазначити, що узбіччя має наїзжену дорогу, якою весь час їздить агротехніка, аби не заважати транспорту на головній дорозі, для зручності. На відеозаписі, який долучений до матеріалів справи добре видно, що трактор рухався по узбіччю, нікому не заважаючи, на невеликій швидкості. Це був обідній час близько 12-58 год. З відеозапису вбачається, що водієм трактора не було порушено правил дорожнього руху, він не заважав іншим учасникам руху. На питання поліцейського, ОСОБА_3 повідомив, що спиртного не вживав. Останній був одягнений у робочий брудний одяг, можливо саме через зовнішній вигляд, у поліцейського склалось враження, що людина в стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_3 неодноразово повторив, що не вживав алкоголь. На прохання поліцейського ОСОБА_3 показав руки. Поліцейськими було зроблено висновок, що його пальці трусились. Зазначає, що ОСОБА_3 керував трактором, ще радянського виробництва, і загальновідомим є факт того, що такі трактори викликають у водіїв тремтіння рук тривалий час після керування. Отож, тремтіння рук в даному випадку не може бути показником того, що тракторист вживав алкоголь. Потім поліцейський звернув увагу, що від ОСОБА_3 тхне спиртним. Однак це суто суб`єктивна думка, оскільки ОСОБА_3 перебував у брудному робочому одязі, і не можна виключати, що і мазут і бензин могли викликати неприємний запах від водія.

Таким чином, ОСОБА_3 вважаючи, що був зупинений поліцейськими без поважних причин, відмовився проходити огляд на виявлення алкогольного сп`яніння, так як вважав вимогу поліцейських незаконною.

З дослідженого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_3 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 ніколи раніше не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. За місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживає. ОСОБА_3 працює трактористом, це основний і єдиний вид його діяльності та доходу, тому він вкрай збентежений, що санкція статті про притягнення його до адміністративної відповідальності передбачає позбавлення права керування транспортом, зокрема, як наслідком,- позбавлення можливості працювати трактористом, з врахуванням того, що в селі іншої оплачуваної роботи він не знайде через просте непорозуміння з працівниками поліції.

Відносно ОСОБА_3 не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, а отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Також процес складення протоколу та розмови з поліцейськими був довготривалим. Відповідно до відеозапису цей процес склав 45 хвилин, однак, насправді розмова поліцейських була продовжена після вимкнення камери, до 14-30 год. Після даних обставин, водій ОСОБА_3 , хвилюючись, що у нього було вилучене водійське посвідчення, вирішив підтвердити факт відсутності стану алкогольного сп`яніння вирішив пройти самостійно огляд в медичному закладі. Через відсутність причин для його зупинки трактора, він відчував недовіру до працівників поліції. Слід зазначити, що, ОСОБА_3 разом з працівниками поліції залишили трактор на місці зупинки та поїхали в центр села Комарицьке про що свідчить відеозапис. Після складення протоколу, ОСОБА_3 зобов`язаний був повернутись до трактора та доправити його на стоянку за місцем роботи, що зайняло ще близько години. Такий детальний опис дій, свідчить про те, що ОСОБА_3 не міг фізично відразу ж після складення протоколу поїхати до лікарні. Крім того, не маючи власного транспорту, ОСОБА_3 поїхав проходити огляд «автостопом». Таким чином, він прибув до лікарні лише близько 17 години, а о 17-10 год. одержав результат огляду його на стан алкогольного сп`яніння. В медичній довідці, що міститься в матеріалах справи вказано, що він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

На підставі вищезазначеного вважає, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та враховуючи наведені обставини, просить закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши представника особи, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Мотиви суду та оцінка наданих доказів.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ст. 1, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність, а на підставі ч. 1 ст. 130 цього Кодексу відповідальність для особи, яка керує т/з, настає за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Необхідно зауважити, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі правильно присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в ред. 28.10.2015 № 888).

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, ОСОБА_3 , як особа, яка в цей день керувала т/з і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, оскільки незалежно від причин зупинки т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. При цьому вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона) відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР 2.5 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_1 з приводу безпідставної зупинки працівниками поліції ОСОБА_3 23.09.2024 о 12:55 год., враховуючи наступне.

Згідно з «Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженим постановою КМУ від 29.12.2021 № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується з приписами ст. 32, 35 ЗУ «Про національну поліцію», тому зупинення поліцейськими трактора під керуванням ОСОБА_3 і перевірка його документів є законними і обґрунтованими.

Вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження та підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ЕПР 1№135195 від 23.09.2024 про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, направленням на огляд, актом, рапортом, відеозаписом події.

На переконання суду, докази, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_3 , є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Будь-яких підстав не довіряти наявним у матеріалах справи доказам суд не вбачає.

Згідно даних ВП ОСОБА_3 має посвідчення тракториста серії НОМЕР_3 (а. с. 7).

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Мотив накладення стягнення.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, ступінь вини та особу ОСОБА_3 , який керуючи транспортним засобом, має посвідчення водія відповідної категорії, та є водієм у розумінні 1.10 Правил дорожнього руху й положень ст. 130 КУпАП, приходжу до висновку, що стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Суд приходить до висновку, що саме таке стягнення буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу, запобіганню вчинення ОСОБА_3 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Судовий збір.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.5 ПДР, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Повний текст постанови виготовлено 08.11.2024

Суддя

Справа № 573/1894/24

Номер провадження 3/573/842/24

П О С Т А Н О В А

іменем України

(вступна і резолютивна частина)

06 листопада 2024 м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

представника: Лисенко Н.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи, що складання постанови по даній справі вимагає значного часу, суд вважає можливим обмежитись складанням та оголошення вступної та резолютивної частини постанови, а повний текст скласти та надати для ознайомлення учасникам на протязі трьох днів з дня оголошення резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 294 КУпАП, п.п. 1.10, 2.5 ПДР, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя