Справа № 339/45/24
Провадження № 33/4808/608/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 18 січня 2024 року о 21 год. 42 хв. ОСОБА_1 в с. Гузіїв Калуського району Івано-Франківської області в порушенні вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820, результат позитивний 1.48 проміле (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, оскільки судом під час розгляду справи неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, не досліджено в повному обсязі усі докази та не надано їм належної оцінки.

Пояснює, що того дня керував автомобілем і його зупинили працівники патрульної поліції та без пояснень причини зупинки почали вимагати посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб, далі запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Після проходження огляду із застосуванням приладу Драгер 6820 у нього виявлено позитивний результат 1,48 проміле, із чим він не погодився, оскільки алкоголю не вживав, а тому вимагав відвезти для огляду у найближчий лікувальний заклад, на що працівники поліції відмовилися та склали протокол, який йому вручено не було, а також не надано для ознайомлення та підпису інших документів, які патрульні ніби то склали у його присутності та надалі додали до адмінматеріалів.

ОСОБА_1 вважає, що не пред`явлено адміністративне звинувачення, що виключає притягнення до відповідальності, оскільки йому не надано копію протоколу.

Зазначає, що у справі немає документальних підтверджень правових повноважень працівників поліції на день і час події на території с. Гузіїв, Калуського району, Івано-Франківської області.

Окрім того зазначає, що до матеріалів справи поліцейськими не додано жодного документального підтвердження правомірності його зупинки, а тому це є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі докази незаконними.

Наголошує, що під час проведення патрульними процедури огляду на стан сп`яніння і при складанні протоколу, йому не було належно роз`яснено і не забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є також істотним процесуальним порушенням права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він подавав апеляційну скаргу.

Відомості про те, що ОСОБА_1 залучив захисника, в матеріалах справи відсутні.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що було порушено його право на захист, оскільки під час проведення патрульними процедури огляду на стан сп`яніння і при складанні протоколу, йому не було належно роз`яснено і не забезпечено реальне право на допомогу адвоката не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката, що підтверджується наявними відеозаписами. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 січня 2024 року серії ААД № 586006 (а.с. 1) 18 січня 2024 року о 21 год. 42 хв. ОСОБА_1 в с. Гузіїв Калуського району Івано-Франківської області в порушенні вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820, результат позитивний 1.48 проміле (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою ПСРПП ВП № 1 (м. Долина) сержантом поліції Ріжковим Я.С. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Апелянт вважає, що не пред`явлено адміністративне звинувачення, що виключає притягнення до відповідальності, оскільки йому не надано копію протоколу, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, в суді першої інстанції не вживав жодних заходів, які б вказували на те, що він бажає ознайомився з матеріалами справи, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у проколі, але не відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. Відсутність копії такого протоколу у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав таку копію, йому відомий зміст протоколу та він користується передбаченими законодавством правами, тому вважаю, що у даному випадку не порушено права ОСОБА_1 .

Роздруківки із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2, 3), не підписані ОСОБА_1 , але засвідчують результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Аlcotest Drager 6820»- 1,48 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Аlcotest Drager 6820», з результатом 1,48 ‰, ОСОБА_1 не підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Долинську ДЛ (а.с. 5), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці з результатом 1,48 ‰ проміле. Огляд в лікарні не проводився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 10), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі та подальшу зупинку транспортного засобу марки Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , який не реагував на увімкнені проблискові мачки червоного кольору. Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої останній дав відповідь: «Трохи, може вживав». У зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці. На таку пропозицію ОСОБА_1 погодився. Далі зафіксовано процес проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Аlcotest Drager 6820». Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили про складання відносно нього проколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом огляду- 1,48 ‰проміле. Також працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про можливість проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, але ОСОБА_1 не висловив такого бажання. Також в ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що повертався з сауни, випив не багато і тому їхав додому ґрунтовою дорогою. Також зафіксовано складання процесуальних документів, оголошення змісту складених документів ОСОБА_1 , які він відмовився підписувати та отримувати копії.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять жодного документального підтвердження правомірності його зупинки, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі докази незаконними не є слушним та не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з його результатами.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Твердження апелянта про те, що у справі немає документальних підтверджень правових повноважень працівників поліції на день і час події на території с. Гузіїв, Калуського району, Івано-Франківської області не є слушним, оскільки апелянтом не надано даних, які б підтверджували відсутність таких повноважень у працівників поліції, а тому немає підстав вважати, що працівники поліції діяли поза межами закону.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло