ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 , 21.02.2024 року о 23:10 год. у м. Одеса, вул. Катериненська, 31 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від керування відсторонений, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника, які в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, ОСОБА_1 було повідомлено шляхом смс-повідомлення, яке, відповідно до звіту про доставку, доставлено на телефонний номер останнього та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, про обізнаність сторони захисту про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчать наступні обставини.

Так, у судове засідання призначене 17.05.2024 року притягуваний не з`явився. Разом з цим його захисник Муравенко К.В. не з`явившись в судове засідання, подала до суду письмові пояснення. В подальшому, у судове засідання призначене на 12.06.2024 року ані захисник, ані притягувана особа не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом із цим, захисник Муравенко К.В. надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із виїздом за межі м. Одеса, проте жодних підтверджуючих документів останньою не надано.

Дійшовши висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторони захисту суд враховує, що участь притягуваного у такій категорії справ не є обов`язковою участь, а також враховує те, що захисником Муравенко К.В. в інтересах ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, а поважність причин неявки не підтверджена.

Таким чином, суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 та його захисник Муравенко К.В. будучи повідомленими про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, надавши їм оцінку у сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №552977 від 21.02.2024 року, відповідно до якого 21.02.2024 року о 23:10 год. у м. Одеса, вул. Катериненська, 31 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КМП «ООМЦПЗ» ООР від 21.02.2024 року, відповідно до якого, у результаті огляду ОСОБА_1 , проведено поліцейськими, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.02.2024 року, відповідно до яких, останнього 21.02.2024 року о 23:30 год. зупинили співробітники поліції та запропонували пройти освідування в медичному закладі, проте так, як він в цьому місяці вже проходив огляд 3 рази, він відмовився;

- відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; зіниці очей, які не реагують на світло, що і було виявлено поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність в діях притягуваного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Що стосується наданих захисником Муравенко К.В. в інтересах ОСОБА_1 письмових пояснень, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до відеозапису з нагрудних реєстраторів працівників поліції, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №552977, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, в ході бесіди з ОСОБА_1 співробітником поліції було виявлено запах алкоголю з салону транспортного засобу, де перебував ОСОБА_1 та пасажир, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водночас, під час бесіди з ОСОБА_1 поза межами транспортного засобу, при світлі, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, зіниці очей не реагували світло, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився.

Доводи сторони захисту, що транспортний засіб ОСОБА_1 був припаркований, вздовж АДРЕСА_2 , оскільки останній чекав коли в транспортний засіб сяде ще один пасажир, не відповідають дійсності та спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних реєстраторів працівників поліції.

При цьому, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом, більш того, відповідно до його письмових пояснень, він зазначив, що його зупинили працівники патрульної поліції.

Окрім того, суд вважає голослівними посилання сторони захисту щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також наслідків у разі його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, та такими, що спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Більш того, стороною захисту до суду надано п`ять висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 , що також свідчить про обізнаність останнього про його права, обов`язки, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, суд звертає увагу сторони захисту, що зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №552977 від 21.02.2024 року в графі «свідки чи потерпілі», замість ПІБ свідків, номера з нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції не є порушенням, оскільки свідки залучаються лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису та, в даному випадку, події за фактом складання зазначеного протоколу фіксувались саме на технічні засоби відеозапису.

При цьому, той факт, що в протоколі зазначено, що додаються відео з нагрудних реєстраторів №230473 та №001992, проте в матеріалах справи наявно відео лише з одного реєстратора, в даному випадку не є порушенням, з огляду на те, що на долученому до протоколу відеозапису з відео реєстратора наявне безперервне відео подій за фактом складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

12.06.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/3745/24

Номер провадження №3/522/2514/24

Головуючий суддя Русєва А.С.