Провадження № 33/801/528/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни,

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу серії ВАВ № 426728 від 03 квітня 2024 року ОСОБА_2 12 грудня 2023 року, перебуваючи в м. Вінниці по вул. Театральній, 14, в приміщенні МСЕК № 1, нецензурно виражався до працівників МСЕК № 1, чим порушив громадський порядок та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги фактично полягають у хронологічному викладі подій правопорушником та містять його суб`єктивне ставлення до вчиненого.

ОСОБА_1 вважає, що жодної погрози, як було зазначено у заяві (повідомлення) про вчинення від ОСОБА_3 , який згідно з наданих пояснень працівникам поліції працює водієм МСЕК, не було. Усі його дії у правовідносинах, що склалися, носили характер усних звернень з метою об`єктивного встановлення фактів, що склалися при розгляді скарги, щодо роботи Обласної комісії МСЕК № 1 під головуванням ОСОБА_4 .

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кухаренко О. В. апеляційну скаргу підтримали, просять її задовільнити.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 12 грудня 2023 року в першій половині дня в ранковий час, він разом зі своїм братом ОСОБА_1 знаходилися в приміщенні МСЕК № 1. Коли брату відмовили у наданні групи інвалідності, брат не вчиняв жодних протиправних дій, у тому числі нецензурно не виражався, не лаявся, не ображав, не кричав, не погрожував будь-кому, у тому числі і щодо працівників МСЕК № 1.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює водієм у МСЕК № 1. 12 грудня 2023 року, коли комісією було прийнято рішення про відмову у наданні групи інвалідності ОСОБА_1 , він виражав своє невдоволення, кричав, нецензурно лаявся, погрожував комісії, зокрема лікарю, який проводив його огляд. На такий шум прийшли працівники МСЕК № 1, заспокоювали його і не допускали до лікаря.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, і ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 426728 від 03 квітня 2024 року, який підписаний ОСОБА_1 (а. с. 1); постановою від 22 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000072 від 01 березня 2024 року (а. с. 4, 5 на звороті); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 (а. с. 9-10); поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 5-6, 12); заявою-повідомленням про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 296 КК України, підписаної ОСОБА_3 та ще шістьома особами (а. с. 10).

З досліджених доказів вбачається, що 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 разом зі своїм братом ОСОБА_5 , будучи невдоволеними відмовою у встановленні групи інвалідності, почали висловлюватись на адресу членів комісії нецензурними словами та намагалися вчинити бійку із ОСОБА_8 .

15 грудня 2024 року до будівлі МСЕК № 1 знову прийшов ОСОБА_1 та у грубій формі, заважаючи членам комісії виконувати свої обов`язки, вимагав щоб вони змінили своє рішення та все таки надали йому групу інвалідності. Окрім цього, 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 перебуваючи у кабінеті методиста, корпусу № 2 МСЕК № 1, намагався зірвати роботу працівників МСЕК та вимагав надати йому відповіді з приводу відмови у наданні йому групи інвалідності.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку у громадському місці та образливе чіпляння до громадян, які порушили громадський порядок і спокій громадян, оскільки такий висновок є справедливим та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апеляційним судом не приймається до уваги власний виклад обставин справи ОСОБА_1 та його суб`єктивна думка про те що його дії носили характер усних звернень з метою встановлення фактів, що склалися при розгляді скарги, щодо роботи Обласної комісії МСЕК №1 під головуванням ОСОБА_4 , з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.

Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Тому, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці, розпочав конфлікт з працівниками МСЕК, що супроводжувався нецензурною лайкою та погрозами, доводи апеляційної скарги не є спроможними.

Стаття 3 Конституції України гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду покарання обране судом в даному випадку є законним, обґрунтованим, справедливим, відповідатиме тяжкості скоєного правопорушення, та застосоване з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська