П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Туровського Віталія Вікторовича

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.08.2024року, 03.08.2024 року о 23 год. 46 хв., водій ОСОБА_1 в Київській області, м. Узин по вул. Волі,53 керував транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив суду, що протокол не відповідає фактичним обставинам, вимогам Закону та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Працівники поліції права та обов`язки йому не роз`яснили, причину зупинки не пояснили, не представилися та не надали на моє прохання своє службове посвідчення. Працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення опираючись на власні переконання, а не на докази. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Туровський В.В. заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Суду пояснив, що факту зупинки транспортного засобу не було, на самому початку спілкування, поліцейський проголосив ОСОБА_1 , що підставою його зупинки стало те, що якісь небайдужі громадяни повідомили йому, що він перебуває у стані саме алкогольного сп`яніння. Але після спілкування з ним він відчув, що ОСОБА_1 абсолютно тверезий, оскільки не відчув запаху алкоголю від останнього, а тому й змінив свою першопочаткову підставу, яка була вигаданою, що є зрозумілим для будь-якого стороннього спостерігача, з алкогольного стану на наркотичний. Більше того, що алкогольний стан перевірити дуже легко на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, а висування підозри у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння автоматично тягне за собою поїздку до лікаря-нарколога, тобто створює набагато більше незручностей для особи тим більше з огляду на скоре настання комендантської години. З огляду на таку незаконну підставу здійснення пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння Майсюра від неї не відмовився. Отримавши таку пропозицію та почувши про ознаки, які нібито вбачав у нього поліцейський, Майсюра першою справою повідомив йому, що в нього немає ніяких ознак, ані наркотичного, ані алкогольного сп`яніння (23:53:50 сек запису), після чого повідомив поліцейському, що для спростування підозри він поїде до медичного закладу, але перед цим зажадав, щоб поліцейський спочатку склав, як він висловився протокол (тобто направлення до лікарняного закладу МОЗ), а також врешті-решт виконав вимогу ч.З ст.18 Закону України «Про національну поліцію» надавши йому для ознайомлення своє службове посвідчення. Це поліцейський зробити знову відмовився, вмотивовуючи це знову тим, що нібито він вже пред`являв йому своє посвідчення та став наполягати на проходженні огляду. На що ОСОБА_1 погодився. На це поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що тоді він має їхати з ними в автомобілі. Але поліцейський, замість роз`яснення ОСОБА_1 , що він відстороняє його від подальшого керування автомобілем на підставі ч.І ст.266 КУпАП та замість складання відповідного документу, каже йому, буквально наступне, що «він не поїде за кермом, якщо він в стані наркотичного сп`яніння, що потім підтвердиться лікарем». Таким чином версія, яку поліцейський виклав у протоколі про адміністративне правопорушення суттєво відрізняється від того, що він дійсно повідомляв ОСОБА_1 , оскільки вказав він йому не на ознаки наркотичного сп`яніння, а замість цього на власний розсуд вже встановив, що Майсюра знаходиться в стані сп`яніння і що на його переконання це лише підтвердиться лікарем. Саме таке роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 причини, чому він не може їхати за кермом власного автомобіля і викликала у останнього незгоду з такими діями поліцейського. Більше того, що поліцейський так й не надав йому для ознайомлення своє службове посвідчення. Тобто поліцейський своїми непрофесійними діями фактично провокував ОСОБА_1 , виводячи його з рівноваги, щоб врешті-решт мати можливість розцінити його поведінку, як нібито відмову від проходження огляду. ОСОБА_1 відмови від проходження огляду не висловлював. Почувши від поліцейського про його необхідність кудись поїхати з ними, він цілком логічно та законно зажадав, щоб поліцейський спочатку направив його до лікарні на якійсь документальній підставі, а не на власних припущеннях. Саме це й фіксує відеозапис (23:55:20 сек запису). Однак через свою юридичну необізнаність, він попросив у поліцейського спочатку скласти протокол із зазначенням підстав для проходження огляду, а потім він і поїде до лікарні. Враховуючи, що ОСОБА_1 не є фахівцем у галузі права, то помилився він лише у назві процесуального документу, оскільки поліцейський мав скласти направлення на огляд та акт огляду особи на стан сп`яніння. Дослівно ОСОБА_1 висловив наступне: «Зараз спочатку протокол складайте, що ми зараз їдемо в якийсь медичний заклад і ми будемо проходити». Сам поліцейський каже, що має складатись направлення, однак не складає його. А в подальшому, після його складання - вже не пропонує ОСОБА_1 їхати до лікарні. Таким чином складання ним документу у вигляді направлення відбулось суто формально та вже після нібито відмови, виключно заради створення у суду враження, що ним було виконано вимоги Інструкції. В 00:07:45 запису ще раз фіксує, як Майсюра каже про свою згоду на відвідування лікарніі при цьому просить поліцейського врешті решт роз`яснити йому причину його зупинки, пов`язану з нісенітницею про небайдужих громадян. Більше того, що за первинною версією поліцейського - за нібито їх повідомлення про перебуванні ОСОБА_1 у алкогольному сп`янінні.

Однак на це поліцейський повідомляє ОСОБА_1 (час 00:09:00), що на нього буде складений протокол за ч.І ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду, що в подальшому і робить. Просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Письмове клопотання долучене до матеріалів справи.

Суддя заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Туровського В.В., дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні відео записи з місця події, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає три окремих склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Під час перегляду указаного відеозапису з`ясовано, що під час складання протоколу та інших матеріалів відносно ОСОБА_1 мали місце грубі порушення чинного законодавства та норм міжнародного права.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи Іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують-увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п 12 Розділу 2 Інструкції № 1452/735).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5. ст.266 КУпАП). Таким чином, направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених Інструкцією, ознак сп`яніння.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №891710 від 04.08.2024 року інспектор поліції зазначає, що підставою для огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння стало те, що у нього було виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як: неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Однак, таке твердження інспектора патрульної поліції є надуманим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки із наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що в ході спілкування зі співробітниками поліції, останні не перевіряли у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Натомість, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 оголошено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння. Інші матеріали ОСОБА_1 не давалися. Хоча до суду протокол про адміністративне правопорушення скеровано з викладом об`єктивної сторони, яка суперечить обставинам, що зафіксовані за допомогою технічного носія.

За таких обставин дані відеозапису, наданого до суду суперечать іншим матеріалам справи.

Також, при дослідженні акту огляду, що є у справі, відомості про час та місце його складення не відображені. Судячи зі змісту указаного відеозапису, поліцейським не доводилося до відому ОСОБА_1 що він в той чи інший час, чи спосіб проводить таку процесуальну дію як огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Таким чином лише у випадку встановлення стану сп`яніння після проведення огляду дають право на внесення таких відомостей до протоколу.

Працівник поліції не тільки не проводив огляд, а і не намагався вручити ОСОБА_1 примірник акту щодо його проведення.

Таким чином доданими до справи матеріалами спростовується намір працівників поліції проводити відносно ОСОБА_1 будь-які дії, передбачені ст. 266 КУпАП та відповідною інструкцією.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35,40-1, ч.1 ст.130, ст.247, ст.ст.279,283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС