Сарненський районний суд
________________________________________________
Справа № 572/3573/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Довгий І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працює у підприємця ОСОБА_2

за ч. 1 ст. 130, ст.173 КУпАП,

за участю захисника Мазурка В.С.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 серпня 2024 року о 00 год. 33 хв. в с.Зносичі Сарненського району Рівненської області по вул. Центральна, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 316 СД1, що має номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора ALCOTEST та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правила дорожнього руху.

Крім того, 10 вересня 2024 року о 11 год. 10 хв. в м.Сарни Рівненської області по вул. Набережна, 1, в громадському місці на дитячому майданчику, ОСОБА_1 справляв природні потреби у не встановленому для цього місці, чим порушив громадський порядок та своїми діями вчинив дрібне хуліганство.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 просить адміністративні справи за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.173 КУпАП об`єднати в одне провадження, призначити покарання в межах санкції ст.173 КУпАП, оскільки громадські роботи та адміністративний арешт є більш суворим адміністративним стягненням ніж штраф з позбавлення спеціального права, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності скоїла своїми діями адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП.

Враховуючи, що протоколи серії ААД №820040 від 11.08.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП, ВАД №156139 від 10.09.2024 року за ст.173 КУпАП, складені відносно однієї і тієї ж особи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), суд відповідно до положень ст.36 КУпАП об`єднав їх в одне провадження, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених правопорушень.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та грунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах , а саме :

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків (а.с.3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.5);

відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці зупинки транспортного засобу (файл 1, час 00:03:24) .

Із фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 10.09.2024 року о 11 год. 10 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул.Набережна, на дитячому майданчику, справляв природні потреби, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Дослідивши матеріали, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, у матеріалах справи, окрім рапорту та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні пояснення свідків; з відеозапису не вбачається, шо ОСОБА_1 порушував громадський порядок.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Стаття 173 КУпАП є бланкетною, разом з тим поліцейський ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №156139, не вказав, яка саме норма Закону порушена; не зрозуміло, які саме природні потреби справляв ОСОБА_1 , і в чому полягає порушення Закону у справлянні таких потреб. Протоколу огляду місця порушення до справи не долучено. Будь-яких свідків правопорушення не опитано; з відео з боді камер взагалі не зрозуміло, яке порушення Закону вчинив ОСОБА_1 ; що робив в цьому місці поліцейський ОСОБА_4 також не зрозуміло; з рапорту ОСОБА_4 вчабається, що він ніс службу в складі ГРПП, проте не зрозіміло хто ще був в складі цієї ГРПП і чому їхні рапорти не долучені доматеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Також до матеріалів протоколу не додано доказів того, що поліцейський ОСОБА_4 перебував при виконанні службових обов`язків, та того, що маршрут його патрулювання проходив саме по вул.Набережній м.Сарни Рівненської області.

Також з місця події не відібрано будь-яких предметів, які на думку поліцейського ОСОБА_4 справляв ОСОБА_1 та не проведено будь-яких експертиз щодо цих предметів, щоб встановити характер природніх потреб, які на думку поліцейського ОСОБА_4 справляв ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд на підставі досліджених доказів приходить до висновку про можливість застосування щодо особи, вид адміністративного стягнення передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що сприятиме подальшому вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ч.1 ст.130, ст173 КУпАП, керуючись ст. ст.36, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :