Справа №443/1910/24
Провадження №3/443/857/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11 листопада 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого

за ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_2 09.10.2024 о 19 год 30 хв в с. Бориничі, вул. Сагайдачного 119 Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження , після чого залишив місце дорожньо - транспортної пригоди, до якої був причетний та після дорожньо-транспортної пригоди з його участю в якості водія, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.10 «а», 2.10 «є»,12.1, ПДР, вчинивши правопорушення передбачені ст.ст. 122-4, 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився. Подав клопотання у якому просить розглядати справу у його відсутності, вину у вчинені адміністративних правопорушень визнає та щиро розкаюється. Також просить об`єднати вказані справи щодо нього в одну відповідно до приписів ст. 36 КУпАП. А тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5. ПДР).

Приписами пункту 12.1 ПДР встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Приписами п. 2.10 «а» встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Таким чином, об`єктивна сторона вказаного діяння припускає навмисне вживання алкоголю на тлі обізнаності особи про свою причетність до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також про необхідність проведення огляду на стан сп`яніння саме у зв`язку з вказаною пригодою.

Наведений висновок підтверджує зміст п. 2.10. «є» «Правил дорожнього руху України», порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , за змістом якого у випадку причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди; не вживати алкоголь без призначення медичного робітника до проведення медичного огляду.

Враховуючи вищезазначене, суб`єктивна сторона вказаного діяння характеризується навмисною формою вини, тобто таким відношенням до вчиненого, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій і якщо не бажає, то свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.122-4, 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2024 серії ЕПР1 №147478, згідно якого ОСОБА_2 09.10.2024 о 19 год 30 хв в с. Бориничі, вул. Сагайдачного 119 Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями порушив вимоги п.п. 12.1, 1.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.10.20524, згідно яких останній пояснив, що у 19 год 30 хв він виїхав з дому на машині «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 , і поїхав у село до друга на вул. Сагайдачного, 119, врізався у сіту, зніс два стовпи і сіту, врізався, оминаючи ями, його занесло оминаючи ями, але він не зупинився і поїхав далі та розвернувшись , поїхав додому. Він випив літрове пиво «Львівське» неміцне пів бутилки;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10.10.2024, згідно яких останній пояснив, що 09.10.2024 о 18 год 00 хв він виїхав зі своєю дружиною з с. Бориничі в м. Львів. 10.10.2024 о 09 год 00 хв він повернувся в с. Бориничі на вул. Сагайдачного, 119, побачив пошкоджену металеву огорожу та бетонні стовпці. Хто міг це зробити йому невідомо. Після чого зателефонував в поліцію;

- схемою місця ДТП від 09.10.2024 на якій схематично зображено транспортний засіб марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , та огорожу;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2024 серії ЕПР1 №177494, згідно якого ОСОБА_2 09.10.2024 о 19 год 30 хв в с. Бориничі, вул. Сагайдачного 119 Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , вчинив дорожньо-транспортну пригоду та з метою уникнення відповідальності залишив місце ДТП. Своїми діями порушив вимоги п.п. 2.10 «а» ПДР, вчинивши правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №917318 від 10.10.2024, згідно якого ОСОБА_2 09.10.2024 о 19 год 30 хв в с. Бориничі, вул. Сагайдачного 119 Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2103», д.н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, пиво «Львівське»;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3237279 від 10.10.2024, якої на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення за адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, яка доводить, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом;

- відеозаписом наявним в матеріалах справи, який підтверджує обставини викладені в протоколах від 10.10.2024 серії ЕПР1 №177494, серії ЕПР1 №177478 та серії ААД №917318.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 , вірно кваліфіковані як адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, а саме вчинення ДТП, залишення місця дорожньо - транспортної пригоди, до якої останній був причетний та після дорожньо-транспортної пригоди з його участю в якості водія, вживання алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Санкція ч.4 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

В той же час, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Згідно довідки ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області у підсистемі «НАІС посвідчення водія» інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції України» за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не значиться.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цьогоКодексута інших законів України, а згідно з положеннямст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ Про міжнародні договори України таст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Аналізуючи положення міжнародних актів, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011) наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суддя звертає увагу на позицію висловлену у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справах №753/18479/16-к від 22.05.2018, №171/869/21 від 21.06.2022, в яких колегія суддів дійшла висновку, що рівними перед законом у частині призначення покарання та реалізації своїх прав будуть як особи, які на час вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, мали право на керування транспортним засобом, так і особи, які його не мали.

Статтею 24 Конституції Українипередбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.ст.33,36, ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя, дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст.124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, наклавши стягнення заст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн, за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень та ч. 4 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якою особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за таких обставин суд накладає стягнення у виді штрафу в розмірі штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) 00 гривень.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого 124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) 00 гривень.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко