Справа № 199/8993/24
ПОСТАНОВА

іменем України

11 листопада 2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої керівником ТОВ «ВИНОТЕЛЬ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП

-за участю: адвоката Зарвій Р.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , працююча керівником магазину «ВИНОТЕЛЬ», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 43б, 02.10.2024 о 13:40 годині, порушила проведення розрахункових операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми, а також порушила використання режиму попереднього програмування найменування цін товарів без зазначення коду товару під категорії згідно УКТ ЗЕД, чим порушено п.п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).

В судовому засіданні адвокат Зарвій Р.Л. пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 1593 від 11.10.2021 вказано, що датою, часом та місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП є 02.10.2024 о 13:40 годині в магазині «Винотель», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул.Широка, 43-Б, однак згідно акту фактичної перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через ПРРО ф.н. без видачі відповідних розрахункових документів встановленого зразка за період з 01.11.2022-30.09.2024, у зв`язку з чим існує суттєва суперечність між періодом проведеної перевірки та датою вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області при проведенні фактичної перевірки було отримано чек (№ JMlg28Px7IY від 02.10.2024) за результатами здійснення контрольної закупки, який відповідає всім вимогам чинного законодавства. Просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення сторони захисту, вивчивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогою ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, уповноваженою особою ставиться у провину ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно п.п. 1, 2, 10, 11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року (зі змінами та доповненнями), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти). Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Як слідує з акту фактичної перевірки від 02.10.2024, проведеної за період часу з 01.11.2022 по 30.09.2024, уповноваженою особою викладена інформація про факт встановлених порушень вищевказаного Закону керуючою магазину «Винотель» ТОВ «Винотель», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Широка, 43б, ОСОБА_1 , з посиланням того, що даний акт має перелік додатків у кількості семи документів, при цьому суд констатує, що такий перелік документів у справі відсутній.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, вказані в акті фактичної перевірки магазину «Винотель» ТОВ «Винотель» додатки до матеріалів справи не долучено, а отже доказів, що достовірно підтверджують факти виявлених правопорушень не надано.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду (справа №140/388/19 від 19.06.2020) акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть висуватися лише ті вимоги, що стосуються доказів.

Крім того, суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення № 1593 від 11.10.2021 вказано, що датою, часом та місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП є 02.10.2024 о 13:40 годині в магазині «Винотель», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул.Широка, 43-Б, однак згідно акту фактичної перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через ПРРО ф.н. без видачі відповідних розрахункових документів встановленого зразка за період з 01.11.2022-30.09.2024, у зв`язку з чим існує суттєва суперечність між періодом проведеної перевірки та датою вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Разом з тим стороною захисту, разом із своїми поясненнями, до матеріалів справи долучено копію чека № JMlg28Px7IY від 02.10.2024, який було отримано посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області при проведенні фактичної перевірки за результатами здійснення контрольної закупки, який відповідає всім вимогам чинного законодавства, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 порушення п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).

Отже, суд констатує, що відповідно до фабули, яка викладена у протоколі № 1593 про адміністративне правопорушення від 02.10.2024, суть інкримінованого ОСОБА_1 порушення не розкрита, а тому, на переконання суду, ще на стадії оформлення адміністративного матеріалу не було розкрито об`єктивної сторони правопорушення.

Також до матеріалів справи не було долучено й відповідної посадової інструкції, яка б підтверджувала або спростовувала факт того, що саме ОСОБА_1 є відповідальною особою, яка здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями із видачею відповідних розрахункових документів.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати додаткові докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що у даній справі працівником податкової служби не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 02.10.2024 о 13:40 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 43б, будучи керівником магазину «Винотель», що належить ТОВ «Винотель», порушила вимоги ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко

11.11.2024