Номер провадження3/205/3911/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 121494 від 28.08.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 29 серпня 2024 року о 17.30 год., в м. Дніпро на провулку Парусному, 18Д, керуючи транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 29 серпня 2024 року о 17.30 год., в м. Дніпро на провулку Парусному, 18Д він перебував в припаркованому автомобілі «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , в цей момент до нього підійшли працівники поліції, та попрохали надати документи для встановлення особи та на транспортний засіб. Після чого виявили підозру, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, проте він відмовився проходити на місці медичний огляд, оскільки він не керував автомобілем. Пояснив, що він приїхав разом з дружиною, яка пішла в магазин, зазначив, що фактично зупинка транспортного засобу співробітниками поліції не відбулась, автомобіль перебував в нерухомому стані, просив провадження закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Заявив клопотання про допит у якості свідка свою дружину ОСОБА_2 з метою підтвердження його показів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_2 приходжу до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, в якості ознак алкогольного сп`яніння, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Згідно з вимогами п. 6, 7 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в порушення Інструкції не було надано направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, співробітник поліції не забезпечив доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, в судовому засіданні досліджений диск з відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських, з якого вбачається, що працівники поліції перебувають біля автомобіля «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 , двигун якого вимкнуто, в автомобілі перебуває ОСОБА_1 , після чого відбувається спілкування останнього з поліцейськими, які просять надати документи для встановлення особи та на транспортний засіб. Після, повідомляють особі про ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти медичний огляд за допомогою приладу Драгер на місці. Зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці, проте зазначив, що бажає пройти огляд в медичному закладі, на що працівники поліції йому відмовили, а ОСОБА_1 не наполягав. На відеозаписі також видно як автомобіль перебуває в нерухомому стані та через приблизно 10 хвилин підійшла жінка, яка повідомила, що вона є дружиною особи, з якою спілкуються співробітники поліції.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , зазначила, що вона 29 серпня 2024 року разом з чоловіком приїхала за адресою: АДРЕСА_2 , чоловік припаркував автомобіль та залишився в автомобілі, а вона пішла в магазин. Повернувшись з магазину, вона побачила працівників поліції, які спілкувалися з її чоловіком, згодом побачила на задньому сидінні автомобіля пляшку пива. Свідчила, що коли вони припарковували автомобіль ОСОБА_1 був тверезий та працівники поліції не зупиняли їх автомобіль.

Відтак, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує факт керування автомобілем 29 серпня 2024 року о 17.30 год.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, можуть бути виключно водії.

Так, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.

Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобів.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Матеріали справи не містять докази, що автомобіль «Volkswagen Passat», н/з НОМЕР_1 був зупинений інспектором УПП, оскільки даний факт не зафіксований на відеозапису, а в ході спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 не чутно щоб інспектор пояснював причину зупинку транспортного засобу, вказані факти не зафіксовані також і в рапорті інспектора УПП, який долучений до матеріалів справи.

Отже, аналізуючи наявні матеріали справи, суддя приходить до висновку, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджується жодним належним доказом, а тому факт керування останнім автомобілем в даному випадку не можна вважати доведеним.

Отже, суддя прийшов до висновку, що відеозапис не підтверджує обставини зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 121494 від 28.08.2024 року.

Доводи ОСОБА_1 та покази свідка суддя бере до уваги, оскільки вони не спростовуються відеозаписом.

Відтак, належні та допустимі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 унеможливлюють встановлення даних про винуватість останнього у інкримінованому йому правопорушенні з відомостей протоколу серії АБА № 121494 від 28.08.2024 року.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О. Скрипник