Справа 682/2560/24
Провадження № 3/682/1094/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року

Суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Мотонок Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

- за ч. 4 ст. 127 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 145837 від 08.10.2024 - 08.10.2024 року о 15 год. 00 хв. в с. Берездів по вул. Шевченка ОСОБА_1 залишив без нагляду погоничу тварину (коня), в результаті чого останній пошкодив паркан, чим порушив п. 7.8 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 08.11.2024 о 08 год. 40 хв., про що належним чином повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В призначений час ОСОБА_1 до суду не прибув та про причини неявки не повідомив, що згідно ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 256 КУпАП, встановлює перелік відомостей, які повинні бути вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, зокрема до вимог наведеної норми Кодексу, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 127 КУпАП відповідальність передбачена за порушення правил дорожнього руху особами, які керують велосипедами, гужовим транспортом, і погоничами тварин.

Згідно ч. 4 ст. 127 КУпАП відповідальність передбачена за порушення, передбачені частиною першою або другою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки.

Згідно п. 7.8 ПДР, особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Постановою судді від 17.10.2024 адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 було повернуто для доопрацювання до ВП № 1 Шепетівьского РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна була вказати, який саме інший пункт ПДР порушив ОСОБА_1 , будучи погоничем тварин, а також зазначити в чому саме відображена аварійна обстановка.

До матеріалів справи долучено рапорт поліцейського ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в якому працівник поліції зазначив, що під час складання протоколу ним був зазначений пункт ПДР, який порушив ОСОБА_1 , п. 7.8 ПДР.

Однак, окрім пункту 7.8 ПДР поліцейський повинен був вказати й інший пункт ПДР, який передбачає дотримання відповідного правила, яке порушила особа, яка є погоничем тварини, якби така особа була водієм транспортного засобу.

Окрім того, диспозиція ч. 4 ст. 127 КУпАП передбачає наслідки у вигляді створення аварійної обстановки.

Визначення аварійної обстановки зазначене у ч. 4 ст. 122 КУпАП: аварійна обстановка це ситуація, при якій інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Таким чином, об`єктивну сторону правопорушення за ч. 4 ст. 127 КУпАП складає порушення правил дорожнього руху особами, які керують гужовим транспортом або погоничами тварин, що спричинили створення аварійної обстановки, тобто ситуацію, при якій інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

В протоколі про адміністративне правопорушення не відображено об`єктивної сторони правопорушення, не зазначено якими саме діями ОСОБА_1 створив аварійну обстановку та внаслідок порушення яких саме норм Правил дорожнього руху.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що адміністративний матеріал належним чином доопрацьований не був, зазначені у постанові від 17.10.2024 недоліки усунуті не були.

Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, враховуючи усі досліджені судом докази, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 127, 247, 268, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 127 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Суддя Мотонок Т. Я.