Справа № 203/4843/24
Провадження № 3/0203/2109/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

04 листопада 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

13 вересня 2024 року близько 22 год.30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 у присутності малолітньої дитини, а саме, висловлювала словесні образи, погрожувала фізичною розправою, принижувала честь та гідність, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будь-яких пояснень або заяв до суду не надала. Викликалась до суду шляхом направлення sms- повідомлення, відповідно до довідки про доставку повідомлена належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАВ №010451 від 13.09.2024 року, громадянка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 у присутності малолітньої дитини, а саме: висловлювала словесні образи, погрожувала фізичною розправою, принижувала честь та гідність, кусала за обличчя.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення ОСОБА_2 від 13.09.2024 останнім повідомлено, що 13.09.2024 він зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 розпивали спиртні напої, після чого остання почала неадекватно себе поводити в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та було викликано поліцію, так як співмешканка кричала, виражала словесні образи та погрози.

Вказані обставини також підтверджуються рапортом (а.с.4). При цьому відомості про кусання ОСОБА_1 за обличчя потерпілого, які зазначені в рапорті, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки в своїх поясненнях ОСОБА_2 вказував лише про словесні образи та погрози в його бік в присутності дитини.

Таким чином, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, в судовому засіданні судом з достовірністю встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що полягає в умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

З урахуванням обставин та характеру правопорушення, а також приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, та з метою виховання правопорушника, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання є достатньою та необхідною мірою за вчинене правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 173-2, ст.36, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова