Справа № 288/533/24
Провадження № 3/288/1004/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

місце роботи: не працює,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року о 15.13 годині ОСОБА_1 в смт. Корнин по вул. Воскресенська, керував ТЗ ВАЗ-21114 д. н. з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, від проходження огляду на технічному приладі алкотестера «Drager» на місці зупинки ТЗ відмовився. Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність в скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП визнав частково та пояснив, що в той день він поспішав на роботу у зв`язку з невідкладним викликом, оскільки він працює електромонтером в Корнинському ліцеї. В даній школі наявне бомбосховище, яке розраховане на всіх учнів та персонал даного ліцею. Зранку 20 лютого 2024 року по Україні, зокрема в Житомирській області, була оголошена повітряна тривога, яка викликала необхідність спуску в бомбосховище, та, відповідно, запуск усіх систем життєдіяльності. Близько 13 години по завершенню нагальних обов`язків, які були покладені на його 20 лютого 2024 року, відпросився додому. Проте, близько 15 години йому зателефонували з роботи та повідомили про необхідність невідкладно з`явитися на роботу, оскільки в бомбосховищі почули запах паленої електричної проводки та характерний звук потріскування. Вважає, що дані обставини становили реальну, а не уявну загрозу, громадському порядку, власності ліцею, життю і здоров`ю учням та персоналу ліцею, тому його незначний стан алкогольного сп`яніння не міг призвести до великої суспільної шкоди та негативних наслідків у порівнянні із тим наслідком які могли настати якби він не з`явився у ліцей для усунення проблеми. Дані обставини трапились по серед навчального процесу що ставило під ризик всіх хто знаходився в ліцеї в той час. Крім того, навіть якби це не призвело до пожежі у випадку оголошення повторної тривоги без працюючої системи вентилюванця знаходження в укритті могло б зашкодити здоров`ю. Про причину його перебування в той час за кермом він повідомляв поліцейських відразу після зупинки, проте цей фрагмент ними було вирізано, про що свідчать відеозаписи, в яких відсутні 3-5 хв. відео з моменту зупинки та до моменту коли його запитували про його згоду дихнути в драгер. При цьому, на його пояснення вони лише відмахнулися та сказали щоб він про це розказував на суді, або взагалі сказав на суді, що запах міг бути від ліків. Таким чином, ним було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвернув настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю громадянам, аніж суспільна небезпека від порушення ПДР. ОСОБА_1 просив звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 17,18 КУпАП, у зв`язку із перебуванням у стані крайньої необхідності, провадження у справі закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судовому засіданні оглянуто диск із записом події, яка відбулась 20 лютого 2024 року, по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого вбачається, що працівники поліції підходять до автомобіля та спілкуються з водієм. Працівники поліції просять надати документи на автомобіль, питають чи вживав він спиртні напої, на що водій відповідає, що вживав. Водію пропонують пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або в медичному закладі,

на що він відмовляється, йому працівник поліції роз`яснює права. Відносно водія складають протокол та постанову, він підписує надані йому документи, окрім протоколу.

Суддя, вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши клопотання та матеріали справи, оглянувши відеодиск, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 660436 від 20 лютого 2024 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зафіксовано результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння;

- направленнями інспектора СРПП відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області від 20 лютого 2024 року на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1483514 від 20 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами п`ятою статті 121 КУпАП;

- відеодиском до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 660436 від 20 лютого 2024 року.

Відповідно до розписок від 20 лютого 2024 року, ОСОБА_1 проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та роз`яснено права та обов`язки передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Таким чином, судом доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Пунктом 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року, визначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з пункту 3 розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Згідно частин другої четвертої статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного,

наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється частина третя статті 266 КУпАП).

Пунктом 27 Постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, у тому числі статтею 130 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Досліджені та перевірені судом обставини у своїй сукупності свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 660436 від 20 лютого 2024 року, є відповідним вимогам статті 256 КУпАП, зокрема у ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Даний протокол підписаний особою, яка його склала. Також при складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснені його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, оскільки докази протилежного не встановлено, що підтверджується розпискою /а.с. 5/. Належно зазначені у цьому протоколі і додатки до нього: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеодиск, які оформлені та долучені до цього протоколу у відповідності до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Підстави стверджувати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 660436 від 20.02.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам КУпАП, відсутні. Зазначений протокол, складений в спосіб та порядку визначений главою 19 КУпАП.

Таким чином, при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищевказаної Інструкції та вимог статті 266 КУпАП допущено не було.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1483514від 20.02.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях просив провадження відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. Однією з найважливіших умов правомірності крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами.

Крім того, ОСОБА_1 надав заяву директора Корнинського ліцею Корнинсьої селищної ради - Можарівського М. від 07.05.2024, в якій вказано, що 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 від початку робочої зміни працював на даху школи. Він звернувся до нього близько першої голини дня із проханням відпустити його додому за причини поганого самопочуття. Він погодився. Близько 15.00 він перевірив якість прибирання приміщень в укритті школи та відчув в приміщенні, де змонтовано електрообладнання вентиляції, запах паленої електричної проводки та характерний звук потріскування. Він терміново зателефонував ОСОБА_3 та попросив терміново оглянути приміщення, де є пожежна небезпека. ОСОБА_1 зауважив, що вже прийшов додому та випив трішки спиртного з профілактичною від простуди метою. Він все таки настояв, щоб він хоч на короткий час терміново прийшов на роботу, бо є небезпека пожежі. Через короткий термін часу ОСОБА_4 прийшов та ліквідував місце, де було коротке замикання. Що в цей день у нього стався інцидент з патрульними поліцейськими, він дізнався лише 07.05.2024.

Проте, вказана заява не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки даною заявою не надавався дозвіл ОСОБА_1 керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вказуючи на крайню необхідність, яка спричинена необхідністю приїхати на роботу, не надав переконливих доказів того, що існувала небезпека і була крайня необхідність сісти йому за кермо в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, суд не вбачає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки не доведено, яку саме невідворотну шкоду мав відвернути правопорушник.

За наведених обставин, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією даної статті.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтею 40-1, частиною 1 статті 130, статтями 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок: UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир.обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605 гривень 60 копійок та зарахувати його на рахунок отримувача: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін звернення до виконання три місяці.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Є.О.Зайченко