Провадження № 3/592/2762/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Мірошниченка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

20.09.2024 о 20:28 в м. Суми, вул. Британська, буд.32, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки т/з та в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 інспектором 2 взводу 1 роти батальйону УПП В Сумській області ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушник піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснив, що за наведених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин автомобілем не керував, за кермом була його дружина, працівники поліції виявляють щодо нього упереджене ставлення, слідкуючи за ним.

Захисник Мірошниченко А.В. просив провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази на підтвердження факту керування його довірителем автомобілем, відповідно вимога працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння є безпідставною та необґрунтованою.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №133395 від 20.09.2024, який складений у відповідності до вимог КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення (а.с. 1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до яких цей огляд ОСОБА_1 не проводився; (а.с. 2-3);

- копія постанови серії ЕНА №3094357 від 20.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с. 5);

- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, здійснених згідно зі ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема виявлення працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для початку процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідому відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, прибуття до закладу охорони здоров`я, де останній, посилаючись на необхідність отримання юридичної допомоги, також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 12);

- пояснення інспектора ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив, що в складі екіпажу РУНО 214 під час патрулювання по вул. Британська, 32 в м. Суми виявив т/з ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який після зупинення т/з пересів на заднє пасажирське сидіння, а потім вибіг через задні двері та намагався втекти; був зупинений, в ході спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки т/з відмовився, прослідувавши в заклад охорони здоров`я, вигадуючи різні приводи, ОСОБА_1 у підсумку все одно відмовився від проходження огляду; на запит управління відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, встановлених на будівлі банку, надані не були.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.

При цьому твердження ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував спростовуються наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_3 , а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Так, з відеозапису з встановленого на службовому авто відеореєстратору вбачається, що на світлофорі навпроти зупиняється автомобіль ВАЗ 111830, який після ввімкнення зеленого сигналу розпочинає рух; виконавши розворот, за ним слідує патрульний автомобіль, подаючи сигнали про зупинку. На виконання цієї вимоги т/з ВАЗ 111830 ВМ3750СО зупиняється о 20:28:28, працівники поліції підходять до нього о 20:28:48. У вказаний проміжок часу т/з ВАЗ 111830 НОМЕР_1 помітно хитається, о 20:29:21 з задніх правих дверей вискакує ОСОБА_1 і тікає.

З зафіксованої на відеозапису clip-1.mp4 розмові між патрульними поліцейськими вбачається, що вони впізнали т/з ВАЗ 111830 (калину), власник якої позбавлений права керування, за кермом цього автомобіля знаходиться особа чоловічої статті, вони поспішають, щоб він не пересів, на що один з патрульних поліцейський зауважує, що той не зможе цього зробити, бо там рядом пасажир. І вже, підійшовши до цього авто, вбачається, що за кермом перебуває жінка, на передньому пасажирському сидінні нікого немає, а ОСОБА_1 знаходиться на задньому пасажирському сидінні.

Вказані обставини свідчать про те, що на момент виявлення поліцейськими т/з ВАЗ 111830 за його кермом перебував ОСОБА_1 , який після зупинки пересів на заднє пасажирське сидіння, а його дружина відповідно з переднього пасажирського на водійське.

Крім того, факт перебування за кермом саме ОСОБА_1 підтверджує спроба останнього втекти від поліцейських, а також зміст подальшої розмови між подружжям Липчеїв та поліцейськими, під час якої вони просять зрозуміти їхній стан, наявність двох дітей та вагітність третьою дитиною, пропонують перерахувати 10 тис грн на потреби ЗСУ, ОСОБА_1 наголошує, що до закінчення його річного строку позбавлення права керування залишилось трошки часу, і він «обнулиться».

Отже, ОСОБА_1 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він керував т/з та перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною та обґрунтованою і водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п.2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Під час дослідження матеріалів справи, судом не встановлено порушень вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, які мали б наслідком закриття провадження у справі.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853, повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою ст.130 КУпАП).

Дії ОСОБА_4 уповноваженою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП; водночас у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому правопорушення повторно протягом року.

З долученої до протоколу копії постанови Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2023 у справі №591/6372/22, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 01.03.2024, вбачається, що ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, за правопорушення, вчинене 07.09.2022.

Тобто, подія адміністративного правопорушення 07.09.2022 перебуває поза межами річного строку відносно події правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, і станом на 20.09.2024 відсутня повторність вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В зв`язку з цим, застосовуючи аналогію закону про кримінальну відповідальність, оскільки це не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 , з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе стягнення, не змінює фактичні обставини вчиненого ним правопорушення, однак покращує його становище як правопорушника, тому не є порушенням його права на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

З огляду на вищевикладене, клопотання захисника клопотання захисника Мірошниченка А.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до облікових даних Національної автоматизованої системи МВС України отримував посвідчення водія СІВ № НОМЕР_2 від 18.11.2003, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в Сумській області (а.с. 6).

Враховуючи викладене, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 36, 40-1, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 грн.

У відповідності до ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді постанова була виготовлена 11.11.2024.

Суддя Т.В. Шияновська