ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1281/24 Справа № 243/6031/23 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_1 , Шевченко В.В.,

захисника Ан І.М.,

апеляційну скаргу захисника Ан І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2024 року встановлено, що 13.10.2023 року о 11 год. 20 хв. на перехресті вул. Г.Праці та АШ М03 (Київ-Харків-Довжанський) водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом MITSUBISHI L200 н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №69 від 13.10.2023, чим порушив п. 2.9а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції захисник Ан І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2024 стосовно ОСОБА_2 , а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова суду 1-ї інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу, що суддя не надав належну оцінку доводам підзахисного, що ОСОБА_2 на момент проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не перебував у стані сп`яніння.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній Акт медичного огляду на стан сп`яніння. Висновок щодо медичного огляду складений із значним запізненням. Зауважує, що суддя проігнорував клопотання сторони захисту про витребування вказаного Акту та інших документів щодо проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння.

Наполягає, що ані під час огляду поліцейськими, ані під час огляду у медичному закладі, норма алкоголю в крові не перевищувала допустимої норми згідно з міжнародним законодавством, яка становить 0,5 проміле. Після незгоди з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп`яніння в медичній установі. Звертає увагу, що згідно з показників чеку драгеру у ОСОБА_3 під час огляду на місці виявлено показник алкоголю у розмірі 0,31 проміле. Огляд в лікарні показав: перший результат 0,13 проміле, другий 0,11 проміле.

Зазначає, що на відеозаписі з боді камер поліцейського не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також не роз`яснення поліцейським ОСОБА_2 його прав і обов`язків під час складання протоколу.

Позиції сторін в суді :

Захисник Ан І.М. в судовому засіданні підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності особи. яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , належним чином повідомленого про місце, час та день розгляду справи. Заяв та клопотань на адресу суду від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду 1-ї інстанції слід залишити без змін.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

Оскарженою постановою встановлено, що 13.10.2023 року о 11 год. 20 хв. на перехресті вул. Г.Праці та АШ М03 (Київ-Харків-Довжанський) водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом MITSUBISHI L200 н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №69 від 13.10.2023, чим порушив п. 2.9а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Крім того, згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, при наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_2 встановлений показник на місці зупинки 0,31‰, що перевищує встановлену межу національним законодавством більше, ніж вдвічі допустиму норму та свідчить про беззаперечне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Отже, нормами національного законодавства врегульовано питання меж допустимості показника вмісту алкоголю в крові, тому застосування норм міжнародного законодавства в даній справі є необґрунтованим стороною захисту.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння за обставин, викладених в оскарженій постанові суду 1-ї інстанції, спростовуються даними, що містяться в Медичному огляді з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 13.10.2023 року (надалі Медичний огляд), проведеному щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Комунальному некомерційному підприємстві «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ».

Як вбачається з п.7 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень для визначення стану алкогольного сп`яніння не вимагається.

Також, відповідно до положень п. 15 Розділу ІІІ Інструкції, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку.

Згідно з Медичним оглядом, що надійшов на запит до апеляційного суду, на підставі якого складений висновок щодо результатів медичного огляду, лікарем, відповідно до вищевказаної Інструкції, здійснений комплексний огляд ОСОБА_2 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, в т. ч. визначено концентрацію алкоголю в крові останнього шляхом аналізу видихуваного ним повітря за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 13.10.2024 року в 12-25 0,13 проміле, в 12-35 0,11 проміле. Також було здійснено аналік крові та сечі на алкоголь.

У п. 22 вказаного Медичного огляду зазначено, що мають місто ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: низький запах алкоголю з рота, тремтіння пальців рук, повік, язика.

З п. 18 Медичного огляду вбачається, що ОСОБА_2 повідомив лікарю про останнє вживання ним алкоголю 12.10.2024 року об 23-00 год. коньяк близького 300 гр, що також зафіксовано на відеозаписі (відеозапис ...2356, починаючи з 0:43:33).

З доводами захисника, що в медичному закладі ОСОБА_2 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки прилад «Драгер» зафіксував спочатку 0,13, а потім 0,11 проміле алкоголю в крові у видихуваному ним повітрі, що є допустимою нормою національного законодавства, апеляційний суд не погоджується.

Із всіх фактичних даних, що були зібрані під час судового розгляду в їх сукупності, зокрема: пояснень ОСОБА_2 про вживання алкоголю напередодні огляду на стан сп`яніння, зафіксованих даних аналізу на прилад «Драгер» поліцейськими, що склав 0,31 проміле, висновків медичного огляду, вважаю, що такі дають підстави вважати про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, а зниження результатів, отриманих приладом «Драгер» з 0,31 до 0,11 проміле на протязі з 11-20 год. до 12-35 год. свідчать про фізіологічне виведення алкоголю з організму водія.

Факт проходження ОСОБА_2 медичного огляду в медичній установі 13.10.2024 року ніким не оскаржується.

Доводи сторони захисту, що висновок щодо медичного огляду складений із значним запізненням, апеляційний суд, як і суд 1-ї інстанції, вважає не обґрунтованими, оскільки з дослідженого відеозапису слідує, що лікар повідомляє поліцейського та ОСОБА_2 , що результати біологічного середовища (крові та сечі) будуть готові у понеділок тобто 16.10.2023 (відеозапис ...2356, починаючи з 0:55:47). Щодо складення медичного висновку через три дні після огляду ОСОБА_2 , то суд не вбачав жодної невідповідності, оскільки для дослідження біологічного середовища, яке було відібрано на дослідження, потрібен певний час. З таким висновок погоджується і апеляційний суд.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказами, яким суд дав належну та повну оцінку, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 509392 від 13 жовтня 2023 року відповідно до якого, 13.10.2023 о 11 год. 20 хв. на перехресті вул. Г.Праці та АШ М03 (Київ-Харків-Довжанський) водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом MITSUBISHI L200 н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 69 від 13.10.2023, чим порушив п. 2.9 а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_2 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», результат огляду на стан сп`яніння позитивний складає 0,31‰ (проміле);

- роздруківкою показів приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» № 136 від 13.10.2023, відповідно до якої результат тесту становить 0,31 ‰ (проміле);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 13.10.2023 відповідно до яких 13.10.2023 він приблизно о 11 год. 20 хв. керував транспортним засобом MITSUBISHI L200 н.з. НОМЕР_2 по вулиці Героїв Праці, був зупинений його транспортний засіб, після чого до нього підійшли працівники поліції, вбачали у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора алкотест драгер 7510. Пройшовши даний огляд результат був позитивний 0,31‰. З даним висновком він не погодився та був доставлений до медичного закладу в м.Слов`янськ для проходження такого огляду в даній установі. Прийшовши даний огляд в медичному закладі м.Слов`янськ результат 0,13 та 0,11 проміле. Транспортний засіб передано тверезому водію. Претензій до працівників поліції немає;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 16.10.2023 за підписом лікаря ОСОБА_4 , відповідно до якого огляд ОСОБА_2 проводився 13.10.2023 о 12 год. 25 хв. та за результатами якого встановлено, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом інспектора взводу № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Попченка І. від 13.10.2023 з якого вбачається, що 13.10.2023 під час патрулювання міста Слов`янськ по вул. Г.Праці було зупинено транспортний засіб MITSUBISHI L200 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 відповідно до п.7 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». При спілкуванні з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що ОСОБА_2 погодився пройти огляд в Слов`янському міському наркологічному диспансері, результат був позитивний. Висновок лікаря-нарколога № 69;

- відеозаписом, доданим до протоколу, відповідно до якого ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом, був повідомлений поліцейським, що його зупинено на підставі п. 10 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», в ході спілкування в нього були виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_2 погодився. Результат огляду - позитивний, становить 0,31 ‰ (проміле). З результатами огляду водій був не згоден. ОСОБА_2 було доставлено до медичного закладу для проходження огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з доводами сторони захисту, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП та допущено безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки вони спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції намагались перевірити документи, що встановлюють особу ОСОБА_2 .

Апеляційний суд наголошує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Крім того, ні самім ОСОБА_2 , ні його захисником, не надано доказів встановлення незаконності зупинки транспортного засобу, а також доказів оскарження таких дій працівників поліції ні під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції, ні під час апеляційного розгляду.

Доводи захисника, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом апеляційний судд важає необгрунтованими, що спростовуються дослідженим відеозаписом. Так, з відеозапису встановлено, що поліцейський повідомив ОСОБА_2 , що його зупинено на підставі п. 10 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», ОСОБА_2 , жодним чином не заперечував, що керував транспортним засобом. Такі доводи були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції та їм надана повна та правильна оцінка. Суд вірно констатував, безпідставність таких доводів захисника, виходячи і з того, що ОСОБА_2 пройшов огляд, як водій, йому були відомі підстави проходження такого огляду, які він протягом всього часу проходження процедури не заперечував. Такі доводи захисника також спростовуються письмовими пояснення самого ОСОБА_2 в яких він зазначає, що керував транспортним засобом та його було зупинено.

Доводи сторони захисту, що поліцейським не роз`яснено ОСОБА_2 його прав і обов`язків є необґрунтованим, оскільки з відеозапису на (відеозапис ...1147, починаючи з 0:18:16) слідує, що поліцейським роз`яснено ОСОБА_2 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Отже, під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_2 та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Ан І.М. та скасування постанови суду першої інстанції, немає.

З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ан І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 за вчиненя адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин