ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6120/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 115336), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21.08.20234 року о 08 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись перехрестям вулиць Литвинського та Харківське шосе у м. Києві, в порушення вимог п. 16.6 ПДР, при повороті ліворуч не надав переваги у русі автомобілю марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення із ним, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у письмових поясненнях свою вину фактично визнав, підтвердив обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказав, що рухаючись на автомобілі марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 по Харківському шосе у м. Києві, зупинився на перехресті з вул. Ю. Литвинського для повороту ліворуч на вказану вулицю. Пояснив, що потік транспортних засобів на зустрічній смузі руху був дуже щільним і рухався без зупинок.. Потім два автомобілі, на суміжних зустрічних смугах зупинились, надаючи йому можливість виконати маневр повороту ліворуч на вул. Ю. Литвинського. ОСОБА_1 розпочав рух, в той час як автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 продовжив рух прямо по третій смузі і не бачив ОСОБА_1 через зустрічні машини, що стояли в першій та другій смузі. Коли водії побачили один одного, ОСОБА_2 не встигла загальмувати, а ОСОБА_1 не мав можливості здати назад, внаслідок чого відбулось зіткнення. ОСОБА_1 наголошував, що під час виконання маневру знаходився на перехресті і фізично не міг бачити сигнал світлофора в той момент, а рух почав лише виключно через те, що зустрічні автомобілі зупинились.

В свою чергу з письмових пояснень іншого учасника пригоди - ОСОБА_2 вбачається, що вона, керуючи автомобілем марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , рухалася по Харківському шосе та перед поворотом ліворуч на вул. Сімферопольська, включила правий покажчик повороту. Разом з тим, зненацька, із зустрічної смуги руху виїхав автомобіль «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , не пропустивши її автомобіль. Пояснила, що гальмувала, однак автомобілі були надто близько і це нічого не дало.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується в повному обсязі сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 ; схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Посвідчення водія не вилучалось.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя