ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4601/17 Номер провадження 33/814/735/24Головуючий у 1-й інстанції МАХАНЬКОВ О. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Категорія: частина 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

з секретарем Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40,800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді, 16 вересня 2017 року о 13:40 год в м. Кременчуці на вул. Ярмаркова ОСОБА_1 керував транспортним засобом - VOLKSWAGEN TRANSPORTER V 1913 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року скасувати та постановити у цій справі нове рішення, яким провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі зазначено, що матеріали справи не містять факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Також, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вказує, що не був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення він не проживав.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду у справі в судове засідання не з`явився.

Мотиви суду

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року.

У поданому клопотанні скаржник просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, оскільки він не був обізнаний про винесену постанову суду тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано адресу, за якою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не проживав, а про результати він дізнався 09 квітня 2024 року, коли ознайомився зі справою в суді.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції, а копію постанови отримав 09 квітня 2024 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Щодо оскарженої постанови

Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У пункті 2.9 а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 скористався своїм правом та надав пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення вказавши «согласен».

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №170086 від16 вересня 2017 року, результатами тесту за допомогою газоаналізатору «Драгер» результати огляду - 2,56 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Кременчуці від 17 вересня 2017 року згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 19 лютого 2016 року, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 17 січня 2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за частиною 1 статті 130 КУпАП, 18 липня 2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за частиною 2 статті 130 КУпАП.

Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, тобто дії, передбачені частиною першою цієї статті а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Щодо доводів апеляційної скарги

Посилання ОСОБА_1 про те, що під час зупинки транспортного засобу, 16 вересня 2017 року, він не перебував в стані сп`яніння спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 170086 від 16 вересня 2017 року ОСОБА_1 особисто написав «согласен».

Також факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння та проходження огляду на місці зупинки підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а свідок ОСОБА_5 у поясненнях зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а в подальшому пересів на пасажирське сидіння.

Відповідно до результатів тесту за допомогою газоананлізатору, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результати огляду - 2,56 проміле, з даним результатом особа, яка притягається до адміністративної відповідальності погодився поставивши підпис під результатами тесту.

Зважаючи на вище наведене, доводи ОСОБА_1 про не встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та доводах апеляційної скарги.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 під час розгляду справи, а тому наявні підстави для закриття провадження у зв`язку з закінченням строків передбачених статтею 38 КУпАП не підтверджується матеріалами справи.

Так, відповідно до частини 2 статті 38 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є 16 вересня 2017 року, а постанова судді винесена 13 грудня 2017 року, відповідно в межах строку накладення адміністративного стягнення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про розгляд у справі у зв`язку з неправильним зазначенням його адреси в протоколі про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , з даною інформацією погодився останні, поставивши підпис в протоколі.

Судом першої інстанції було перевірено адресу проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, направлено запит до Державної фіксальної служби (а.с. 10) та отримано відповідь на запит (а.с. 11), де адреса проживання ОСОБА_6 збігається з адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, судом першої інстанції було направлено судову повістку по місцю проживання ОСОБА_1 , яка повернулася до суду з відміткою «адресат отказался», що в свою чергу вважається належним повідомленням.

Виходячи з положень статті 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаний про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та, згідно інформації працівника поштового зв`язку, відмовлявся отримувати судові повістки, суд першої інстанції не вийшов за межі своїх повноважень та розглянув справу за наявними матеріалами.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_1 виклав свою позицію щодо оскарженої постанови в апеляційній скарзі та надав докази, які вважав за необхідне надати під час апеляційного перегляду. Відповідно, права, які на думку ОСОБА_1 були порушені, поновлені під час апеляційного перегляду справи.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Висновки суду

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 3 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль