ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2028/24 Справа № 233/3207/24 Суддя у 1-й інстанції - Орчелота А.В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисника Ващенка О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсон, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якому роз`яснені права згідно ст.ст.10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року встановлено, що водій ОСОБА_2 , 25 травня 2024 року о 10 годині 30 хвилин у м. Костянтинівка, вул. Островського, буд. 25, керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Ващенко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , просить постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР З ПРОФІЛАКТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ЗАЛЕЖНОСТІ м. КРАМАТОРСЬК» у м. Слов`янську. Згідно висновку за результатом огляду, станом на 16:55 год. 25.05.2024 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , не надано.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом виключає можливість притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою захисник Ващенко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , надав клопотання про зупинення провадження у даній справі до звільнення ОСОБА_2 з військової служби.

Позиції сторін в суді :

Захисник Ващенко О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , в судове засідання просив його апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_2 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання захисника Ващенка О.В. про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За приписами ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Системний аналіз вказаних норм Кодексу вказує на необхідність додержання принципу законності під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і додержання передбаченої законом процедури розгляду таких справ.

При цьому положення КУпАП не передбачають можливості застосування аналогії закону при вирішенні тих чи інших процесуальних питань.

Також цей Кодекс не передбачає можливості припинення провадження у зв`язку із проходженням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, служби в лавах ЗСУ.

Положеннями ст.38 КУпАП передбачені певні строки накладення адміністративних стягнень. При цьому ці строки значно коротші, ніж передбачені КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності та строки виконання обвинувальних вироків.

Таким чином, положення КУпАП направленні на розгляд справ про адміністративні правопорушення в визначені цим Кодексом строки для забезпечення вирішення справ та застосуванні до правопорушників адміністративних стягнень в розумні, не довгі строки для забезпечення оперативного реагування на правопорушення, охороні прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій.

З врахуванням викладеного, вважаю, що клопотання захисника про зупинення провадження по справі на час проходження ОСОБА_3 служби в лавах ЗСУ не підлягає задоволенню, так як не ґрунтується на законі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягають за таких підстав:

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 799155 від 25.05.2024 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення ОСОБА_2 ;

-відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST DRAGER 6810», та проведення такого огляду у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису подій, що мали місце 25 травня 2024 року за участі ОСОБА_2 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд вважає недоведеними доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП та відсутні доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що факт керування ОСОБА_2 25 травня 2024 року о 10 годині 30 хвилин транспортним засобом підтверджений долученою до матеріалів справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2232173 від 25 травня 2024 року відносно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та поясненнями останнього, написаними ним власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення. Відомостей, що вказана постанова, в установлений строк і порядок, ОСОБА_2 чи його захисником оскаржувалася та/або скасована, на час апеляційного перегляду справи надано не було. Тому, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР З ПРОФІЛАКТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ЗАЛЕЖНОСТІ м. КРАМАТОРСЬК» у м.Слов`янськ у встановленому законом порядку та був направлений до КНП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР З ПРОФІЛАКТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ЗАЛЕЖНОСТІ м. КРАМАТОРСЬК» у м. Слов`янськ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння командиром пункту польового вузла зв`язку ДМБР 22 ОСОБА_5 25.05.2024 року були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, яким суд дав повну та належну оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №225 від 25.05.2024 року ОСОБА_2 , згідно з яким станом на 16:55 год 25.05.2024 року ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги не взяв, оскільки такий огляд був проведений без участі працівника поліції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не може бути прийнятий судом у якості належного та допустимого доказу, оскільки складений всупереч вимогам ст. 266 КУпАП.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 інкримінується саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5ПДР України та є одним із самостійних та складових порушень передбачених законодавцем в ч. 1 ст. 130КУпАП, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду 1-ї інстанції.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Разом з тим, постанова суду 1-ї інстанції підлягає зміні в частині правильного зазначення прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме як ОСОБА_4 виходячи з наступного:

З матеріалів даної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 799155 від 25.05.2024 року складено стосовно ОСОБА_2 , в документах, що посвідчують його особу прізвище зазначено як ОСОБА_4 , в інших документах, що містять дані щодо прізвища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його прізвище зазначено як ОСОБА_4 .

Ураховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, проте оскаржена постанова підлягає зміні в частині правильного зазначення анкетних даних особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника Ващенка О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_2 з військової служби відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Зазначити правильно прізвище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по всьому тексту постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2024 року як ОСОБА_4 , замість невірно вказаного ОСОБА_6 , та з урахуванням правил відмінювання.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин