ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2333/24 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Провадження №33/807/393/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя місцевого суду встановив, що 28.02.2024 року о 14:35 год., в м. Запоріжжя, на перехресті вул. Чарівна - вул. Вороніна, водій ОСОБА_1 керував т/з Kia Sorento н/з НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення з т/з Chevrolet Lacetti, н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті зіткнення автомобілі зазнали механічного пошкодження, завдані матеріальні збитки, травмовані відсутні, а ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржувану постанову незаконною, винесеною внаслідок неповного дослідження матеріалів справи та неналежної оцінки доказів.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що не погоджується з інкримінованим йому порушенням п. 16.11 Правил дорожнього руху з огляду на те, що на вказаному в протоколі перехресті на день ДТП були відсутні будь-які знаки та/або розмітки, що б могли проінформувати його, як водія про те, що він рухається по другорядній дорозі наближаючись до головної дороги, адже мав би поступитись всім іншим транспортним засобам, а не керуватися іншим пунктом Правил дорожнього руху, а саме п. 16.12, відповідно до якого: на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Зазначає, що факт відсутності знаків та розмітки на вказаній ділянці дороги підтверджується матеріалами справи, а саме: схемою місця ДТП, його поясненнями та відповіддю УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції від 11 березня 2024 року.

Отже вважає, що наближаючись до перехрестя вулиць Вороніна - Чарівна у м. Запоріжжя, оцінюючи обстановку, звертаючи увагу на дорожні знаки та відсутність дорожньої розмітки, з урахуванням оглядовості на вказаному відрізки дороги, в нього були всі підстави керуватися саме п. 16.12 Правил Дорожнього руху, а не п. 16.11, про порушення якого зазначено в протоколі. Приділивши увагу безпосередньо транспортним засобам, що могли наближатись праворуч від нього та будучи переконаним, що інші учасники дорожнього руху, яких він об`єктивно не міг бачити, враховуючи обмежену оглядовість інженерними спорудами (у вигляді блокпосту), також будуть виконувати п. 16.12. ПДР, оскільки його транспортний засіб для інших автомобілів, які могли б рухатись ліворуч від нього, знаходився праворуч.

Крім того, зазначає про порушення судом його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки про час та дату судового засідання був повідомлений за день до розгляду даної справи через месенджер «Вайбер». У зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем не міг так швидко прибути в судове засідання, про що електронним зв`язком повідомив суд та просив відкласти судове засідання. Проте, зазначене клопотання судом було проігноровано.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначив, що суд повинен був прийти до висновку про його винуватість поза розумним сумнівом, проте за цим стандартом доказування не було доведено його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП внаслідок порушення п. 16.11 ПДР.

Просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 березня 2024 року, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що здійснювала рух по головній дорозі, а водій ОСОБА_1 не був обмежений в повній оглядовості дороги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на належних доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію апелянта про те, що він не допустив порушень вимог ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку між подією і наслідками у вигляді ДТП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема наступними даними:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №622453 від 28 лютого 2024 року (а.с.1), з якого вбачається , що 28.02.2024 року о 14:35 год., в м. Запоріжжя, на перехресті вул. Чарівна - вул. Вороніна, водій ОСОБА_1 керував т/з Kia Sorento, н/з НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення з т/з Chevrolet Lacetti, н/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті зіткнення автомобілі зазнали механічного пошкодження, завдані матеріальні збитки, травмовані відсутні, а ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 16.11 ПДР України;

- схемою місця ДТП від 28 лютого 2024 року (а.с.2), з якої вбачається місце розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення та їх механічні пошкодження, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, напрямок руху транспортних засобів. Вказана схема підписані учасниками без зауваження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких випливає, що рухаючись по вул. Вороніна в бік вул. Чарівної наближаючись до перехрестя вул. Вороніна-Чарівна, він не побачив жодного знаку, який вказував би на пріоритетність проїзду перехресті, втім зупинився, упевнився в безпеці проїзду, не побачивши жодної машини/перешкоди почав рух ліворуч в бік траси М-18. Далі, несподівано зі сторони траси М-18 з`явився автомобіль «Chevrolet Lacetti», який виїхав із за штучної споруди «блокпосту» та здійснив зіткнення з його автомобілем. Оскільки, на проїзній частині дороги знаходилась штучна споруда «блокпост», яка закриває оглядовість інших учасників дорожнього руху, він не зміг уникнути зіткнення ( а.с. 3);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вона, рухаючись на транспортному засобі «Chevrolet Lacetti» з траси М-18 в бік Амстору на вул. Чарівній, під`їдаючи до перехрестя вул. Вороніна-Чарівна з вул. Вороніна побачила, рух транспортного засобу Kia Sorento, н/з НОМЕР_4 , який здійснив зіткнення в праву сторону її автомобіля «Chevrolet Lacetti» (а.с. 4)

- фотознімками, зробленими на місці події (а.с.5) на яких зафіксовано пошкодження транспортних засобів та їх розташування після ДТП.(а.с.5)

Згідно вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суддя апеляційного суду, розглядаючи вищенаведені докази та здійснюючи їх оцінку, відповідно до вимог КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого і сталось зіткнення з т/з Chevrolet Lacetti, н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті зіткнення автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 16.11 ПДР України.

Вказане порушення знаходиться в прямому наслідковому зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками у вигляді ДТП, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на відповідь УПП в Запорізькій області від 11 березня 2024 року, в якій зазначено про відсутність дорожніх знаків на перехресті вул. Вороніна - вул. Чарівна в м. Запоріжжя та вказівку про подальше їх встановлення, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16.15 Правил, якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг, тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Відтак, перебуваючи на другорядній дорозі, ОСОБА_1 , керуючи своїм транспортним засобом, повинен був надати дорогу транспортному засобу, під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась по головній дорозі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення є обґрунтованими, належним чином вмотивованими такими, що повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП через розгляд справи за його відсутності є слушними, разом з тим його процесуальні права були повністю поновлені під час апеляційного розгляду справи за його участю та участю потерпілої.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/2333/24