Справа №574/855/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/431/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лішунова Є.О. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 26 серпня 2023 року о 00 год. 01 хв. в м. Буринь, вул. Успенський шлях, керував транспортним засобом ГАЗ 2410 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Аlcotest 6820». Відповідно до тесту №255, проведеному 26 серпня 2023 року, результат огляду позитивний 2,19 % Проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. З результатом огляду на стан сп`яніння водій згоден, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Лішунов Є.О звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою.

В обґрунтування пропущеного строку, захисник посилається на те, що копію оскаржуваної постанови ним було отримано 12 листопада 2023 року, апеляційну скаргу на вказане рішення ним було подано до Сумського апеляційного суду 22 листопада 2023 року. 28 листопада 2023 року апеляційна скарга була йому повернута як така, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. Вказану постанову він отримав лише 27 грудня 2023 року.

Захисник просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі - закрити.

Крім того, апелянт просить викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_2 сімейного лікаря КНП «Буринська міська лікарня ім. проф. Новаченка».

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що спочатку розгляд даної справи про адміністративне правопорушення було призначено на 08 год. 45 хв. 19 вересня 2023 року, про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Однак, у дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та про причини неявки особисто не повідомив, оскільки фактично перебував на виконанні бойових завдань. Крім того, вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складався у період його знаходження у відпустці, про що було відомо судді Буринського районного суду, оскільки дана інформація була надана ним, як захисником, як у цьому так і в іншій справі, проте, така довідка чомусь не була приєднана до матеріалів справи. 18 вересня 2023 року ним було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також через призов ОСОБА_1 на військову службу. При цьому на підтвердження його зайнятості в іншому провадженні, ним, помилково, через систему електронний суд, було надано невірну копію повістки про виклик в судове засідання, яке реально мало відбутись у приміщенні Сумського апеляційного суду о 10 год. 45 хв. 19 вересня 2023 року, тобто через невеликий проміжок часу після засідання у даній справі чого було б недостатньо для подолання відстані у майже 100 км, а доказів проходження ОСОБА_1 військової служби надано не було, проте, про проходження останнім службу у лавах ЗСУ суддя був повідомлений набагато раніше із надання підтверджуючих документів.

Судове засідання було відкладено на 09 год. 30 хв. 10 жовтня 2023 року, однак ОСОБА_1 знову до суду не прибув за вищевказаних причин, а направлена на його адресу судова повістка повернулась до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 10 год. 00 хв. 10 листопада 2023 року. 10 листопада 2023 року, він (захисник) не зміг прибути в судове засідання, оскільки проходив у лікарні раніше заплановане обстеження та просив долучити до матеріалів справи довідку, згідно відвідував сімейного лікаря. Клопотань про відкладення судового засідання та повідомлення про неможливість прибуття до суду в зв`язку з проходженням раніше запланованого медичного обстеження він фізично надати не міг, оскільки прийом до лікарів був ускладнений великою кількістю пацієнтів, однак, те, що він на час проведення судового засідання перебував на запланованому огляді може підтвердити сімейний лікар ОСОБА_2 , яка надавала йому відповідне направлення.

Вказані обставини свідчать про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови у їх відсутність, без належного повідомлення про призначення справи до розгляду, суддею було допущено грубі порушення норм матеріального та процесуального права.

Що стосується доказів, які були враховані суддею при постановленні судового рішення, то на думку апелянта, вважати їх належними та допустимими підстави відсутні.

Так, як зазначає захисник, протокол серії ААД №167919 від 26 серпня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 містить дані про те, що до нього додається відеозапис з нагрудної бодікамери Tecsar BDC-43-GWCP та автомобільного відеореєстратора ХІАОМІ YI DVR 1080 Р без інвентарного номеру приладів якими велась фіксація, а на диску, який міститься в матеріалах, невідомою особою з невідомих пристроїв було скопійовано 8 відеофайлів, з незрозумілих пристроїв.

Разом з тим, надані відеозаписи на оптичному DVD-R диску підпадають під визначення електронного доказу, а тому, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора. Проте на відеозаписах з автомобільного відеореєстратора та нагрудної бодікамери відсутні цифрові підписи як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Також матеріали справи не містять і носія, на який безпосередньо був здійснений запис правопорушення, який є оригіналом такого електронного доказу.

Крім того, апелянт зауважує, що з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що поліцейськими з грубими порушеннями процедури було проведено огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», який останнім кілька разів продувався, а мундштук був той самий. При цьому вказаний результат огляду ОСОБА_1 оспорював, а коли погодився їхати до медичного закладу то поліцейськими безпричинно були встановлено умови, при яких він не міг їхати до найближчого медичного закладу. При цьому поліцейськими не було задано запитання про погодження чи заперечення стосовно результату проведення огляду, крім того, на відео чітко видно, що ОСОБА_1 перебуває в тверезому стані має нормальну координацію рухів, нормальний колір обличчя та очей, ясний розум, але поруч з ним знаходиться особа, яка явно перебуває напідпитку і, можливе, запах алкоголю поліцейські відчули саме від неї.

Отже, як вказує апелянт, з огляду на наявні порушення та суперечності в матеріалах справи, з урахуванням того, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, у суду першої інстанції не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 130 КУпАП, у зв`язку з чим визнати оскаржувану постанову законною підстави відсутні.

В судове засідання призначене на 09 год. 00 хв. 25 жовтня 2024 року до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Лішунов Є.О., в черговий раз, не з`явились.

Від захисника Лішунова Є.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з посиланням на неможливість приймати участь у призначеному судововому засідання через зайнятість у Буринському районному суді, при вирішенні якого апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з листопада 2023 року, а інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення датується 26 серпня 2023 року.

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний в тому числі і з тим, що на задоволення клопотання захисника Лішунова Є.О., судове засідання вже відкладались у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , при цьому, також, приймались рішення про здійснення розгляду даної справи у режимі відеоконференції, з врахуванням віддаленості місця перебування учасників від апеляційного суду та для забезпечення їх участі в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, тобто, апеляційним судом було вжито заходів для забезпечення прав останніх на справедливий суд.

Проте, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , знаючи, що в апеляційному суді тривалий час на розгляді перебуває апеляційна скарга, подана в його інтересах, в судові засідання за викликом не з`являється, (в тому числі і у судові засідання, призначені у режимі відеоконференції), а його захисник - адвокат Лішунов Є.О. лише направляє клопотання про відкладення на іншу дату, апеляційний суд дійшов висновку, що останні не бажають приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для її чергового відкладення.

Крім того, апеляційний суд враховує процесуальну поведінку захисника Лішунова Є.О. і у суді першої інстанції, а саме, те, що останній у судові засідання не з`являвся, а лише подавав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, без підтвердження поважності причин свого неприбуття та неможливості приймати участь у визначений день та час.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником ОСОБА_1 - адвокатом Лішуновим Є.О. апеляційної скарги на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року, у відсутність апелянта, і у даному випадку, права на доступ до правосуддя ні його, ні особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не є порушеними.

А тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає причини, за яких захисником Лішуновим Є.О. було пропущено строк на оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції вірно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №167919 від 26 серпня2023 року, роздруківкою з приладу «Drager alcotest 6820» від 26 серпня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 2.19 %, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного за допомогою Аlcotest 6820 Drager, результат позитивний - 2,19 % проміле, з яким ОСОБА_1 був згодний, про що свідчить його підпис у відповідній графі та відеозаписом, який було долучено працівниками поліції до складених відносно останнього матеріалів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, проаналізувавши та надавши оцінку яким, суддя суду першої інстанції і дійшов висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким апеляційний суд погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, на спростування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що відеозапис, який був врахований суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, був проглянутий і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Вказаним доказом підтверджується те, що працівники поліції, зупинили автомобіль під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , виявили у водія ознаки сп`яніння, запропонували пройти йому огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичному закладі, на що він погодився, пройшов огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат якого виявився позитивним - 2.19 проміле та з яким останній погодився і їхати на огляд до лікарні бажання не виявив, при цьому сам не заперечував вжиття спиртних напоїв.

Після цього, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що за таких обставин відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на що останній відповів «Згоден, пишіть».

При цьому, апеляційним судом не було встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з останнім, працівниками поліції було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 №1395 та Порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, підпадає під визначення електронного доказу, а тому, має бути засвідчений електронним цифровим підписом або мав бути наданим суду в оригіналі, що також передбачає наявність на ньому, серед іншого, ознак цифрового підпису, то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки зазначене стосуються тих доказів, які збираються у справах, що вирішуються в порядку КАСу, а у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху, що в даному випадку і відбувалось, і порушень з боку працівників поліції щодо ведення фіксації обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що йдеться в апеляційній скарзі, також, встановлено не було.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що у даній справі достатньо доказів, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а тому, необхідності у виклику для надання пояснень ОСОБА_2 сімейного лікаря КНП «Буринська міська лікарня ім. проф. Новаченка», про що просить апелянт в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

При цьому, на спростовування доводів апелянта щодо безпідставності розгляду даної справи у його та ОСОБА_1 відсутність, апеляційний суд зауважує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що таке своє рішення суддя належним чином обґрунтовував, з посиланням на те, що підставою для цього стало саме те, що будучи належним чином повідомленим, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, ОСОБА_1 в судове засідання не з`являвся та про причини неявки не повідомляв, а його захисник - адвокат . Лішунова Є.О. надсилав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання в зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні, а також призовом ОСОБА_1 на військову службу. При цьому на підтвердження своєї зайнятості в іншому провадженні захисником було надано копію повістки про виклик в судове засідання, яке мало відбуватись в Буринському районному суді Сумської області через декілька годин після засідання у даній справі, а доказів проходження ОСОБА_1 військової служби захисником взагалі надано не було.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що вказуючи на порушення суддею процесуального права, апелянт взагалі не зазначає, що саме, за таких обставин, свідчить про помилковість висновків судді суду першої інстанції щодо можливості розгляду даної справи за відсутності її учасників.

Дана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

З врахуванням вищезазначеного, всупереч апеляційних доводів, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Лішунову Є.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року.

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захиснику Лішунова Є.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.