Номер провадження: 33/813/1562/24
Номер справи місцевого суду: 519/605/24
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Неголюка Сергія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Южного міського суду Одеської області від 09.05.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ст124 ч. 4 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою об`єднано в одне провадження справи №519/605/24, №519/606/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП присвоївши об`єднаній справі номер №519/605/24. Визнано ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №194817 від 18.04.2024 року вбачається, що 18.04.2024 о 16:05 год. в Одеській області, м. Южне, вул. Т.Г.Шевченка, буд.5, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Nissan, державний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на перешкоду, а саме: на металеві перила під`їзду №3. В наслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальним збитком. Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №194790 від 18.04.2024 року вбачається, 18.04.2024 о 16:05 год. в Одеській області, м. Южне, вул. Т.Г.Шевченка, буд.5, водій ОСОБА_1 вжив алкогольні напої після дорожньотранспортної пригоди за його участі на ТЗ Nissan, державний номер НОМЕР_1 , до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3, 2.10 є, 13.1 Правил дорожнього руху.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокатНеголюк С.Б.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Южного міського суду Одеської області від 09.05.2024 року, а провадження у справі закрити за фактом вчинення адміністративних правопорушень у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в обгрунтування якого зазначав, що вказані свідкі можуть надати свідчення обстановки яка відбулась на місці події, щодо оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 ..

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не розібрався в складній ситуації, були об?єднані дві адміністративні справи, суд зробив висновки та тому, ОСОБА_1 частково визнав свою провину, але стверджував весь час, що ніякого ДТП він не вчиняв (це видно в поясненнях та на відеозаписах долучених до матеріалів справи) та просив надати часу щоб запросити свідків до суду, щоб все з?ясувати. Надані для ознайомлення в суді протоколи ААД N? 194817 від 18.04.204 року у відношенні ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, серії ААД N? 194790 від 18.04.204 року та пояснення складені мілким почерком, щоб їх розібрати необхідно немало часу. Крім того, в матеріалах справи є документи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 126 КУпАП (відсутність водійського посвідчення), яку він визнавав. Але суддя за 5 хвилин розгляду адміністративної справи пішла в нарадчу кімнату та винесла рішення про винуватість ОСОБА_1 , то вважали, що останній був позбавлений можливості надати докази своєї невинуватості.

Відповідно до пояснень, (що додаються) гр. ОСОБА_4 вона являється власником транспортного засобу NISSAN MURANO держаний номер НОМЕР_1 , та зазначає, що 15.04.2024 права фара на її автомобілі була пошкоджена, внаслідок попадання каміння, на фарі були сколи та тріщини. Про це не знав її батько ОСОБА_1 , який 18.04.2024 р. брав автомобіль та при паркуванні біля 3-го під?їзду будинку N? 5 по вул. Т.Г. Шевченко, у м. Южне, відскочив уламок скла від фари. Факт відсутність ДТП 18.04.2024 р. при паркуванні автомобіля NISSAN MURANO держаний номер НОМЕР_1 біля 3-го під?їзду будинку N? 5 по вул. Т.Г. Шевченко, у м. Южне, підтверджує в своїх поясненнях гр. ОСОБА_6 . Даний факт узгоджується з фототаблицей до протоколу серія ААД N? 194817, що відсутній невеликий уламок скла правої фари автомобіля, та що навпроти автомобіля знаходиться стіна, тумба, сходи та перила. При ударі транспортного засобу об фасад під?їзду N? 3 було б пошкоджена передня частина автомобіля (бампер, крило, капот). У матеріалах справи є свідчення гр. ОСОБА_7 , що автомобіль влетів на великій швидкості у двір будинку та зіткнувся з під?їздом будинку N? 5. Надана фототаблиця автомобіля та відеозапис стану передньої частини NISSAN MURANO держаний номер НОМЕР_1 , зроблені ОСОБА_1 та адвокатом Неголюк С.Б. 17.05.2024 р. свідчить про непошкодженість передньої частини авто за відсутності шматка скла на правій фарі.

Вважав, що працівниками поліції ОСОБА_1 був зупинений без підстав передбачених ст.35 ЗУ Про Національну поліцію.

Зазначав, що покази свідка ОСОБА_7 , а саме за якими ознаками останній вважав, що то був ОСОБА_1 та покази самого ОСОБА_1 , не були перевірені в суді першої інстанції, що позбавило останнього право на захист ОСОБА_1 .

Вважали, що в матеріалах справи відсутні докази в який час, я якому місті та з ким вживав алкоголь ОСОБА_1 . Також в матеріалах справи, а саме в протоколах відсутні дані (назва, модель, серія і номер) засобу відео фіксації. Відеозапис був зроблений за допомогою портативного нагрудного відео реєстратора, якій має інвентарний номер, але дані реєстратора ніде не вказані. Крім того фактично поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той проміжок часу, який їм був вигідний, та надали до суду запис в трьох частинах.

Зазначали, що в протоколах про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції ж суперечлива інформація стосовно назви транспортного засобу, що вважали підставою для скасування.

Посилались на практику Дніпровського апеляційного суду у справі №203/4740/20, щодо застосування положень п.8 Розділу ІІ Інструкції ,та зазначали,що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим, що потрібно було їхати в інший населений пункт, що суперечить вимог вищенаведеної Інструкції та судової практики.

Вважають, що надана поліцейським до справи відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом. Умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб?єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних (висновки у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року по справі N? 607/14707/17, провадження N 51-2604 км 19).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Неголюка С.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстнації дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальним збитком.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_7 , рапортом інспектора СРПП Штонда Д., та іншими матеріалами адміністративної справи.

Згідно із п.2.10 (є) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачена відповідність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_1 , є склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки останній вжив алкогольні напої після дорожньотранспортної пригоди за його участі.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом події, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та іншими матеріалами адміністративної справи.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 ч. 4 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованих йому адміністративних правопорушень, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №194817 від 18.04.2024 у відношенні ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, серії ААД №194790 від 18.04.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з місця події.

Так згідно відеозапису з боді камер ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що після того як припаркував транспортний засіб вживав алкогольні напої. Також зазначав, що ніякого ДТП не вчиняв, але з відеозапису 01018_5_0010В вбачається, що на автомобілі Nissan Murano, н.з. НОМЕР_1 наявні механічні пошкодження у вигляді розбитого скла передньої правої фари, яке розташовано на відповідному рівні від асфальтного покриття, як і металеве перило сходів до входу у під`їзд. На відеозаписі зафіксовано свідка, який є заявником по даному факту адміністративних правопорушень ОСОБА_7 , який пояснив, що бачив як ОСОБА_1 здійснив наїзд керуючи вищевказаним автомобілем на нерухому перешкоду у вигляді перила, відкотився назад, після чого вийшов з місця водія даного автомобілю з різким запахом алкоголю з ротової порожнини. Після з`ясування обставин правопорушення поліцейськими пропонувалось ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, за сукупністю ознак, які повідомлено ОСОБА_1 та зафіксовано на відеозапису, а саме тремтіння пальців рук, різкий запах з порожнини рота алкоголю, почервоніння шкіряного покриву обличчя та очей, про що ОСОБА_1 виразив відмову, поліцейським було запропоновано пройти процедуру на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі на, що також ОСОБА_1 виразив відмову. З відеозапису ....0011В вбачається, що ОСОБА_1 повторно на пропозицію поліцейського відмовився від проходження процедури освідування, а на 03:30 зазначив, що саме він керував вищевказаним автомобілем. На відеозаписі ....0012В зафіксовано відмову ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами адміністративних правопорушень.

Також під час дослідження відеозапису було встановлено, що відносно ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджується в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в графі «тимчасово вилучені документи» відміткою: постанова серії ЕНА № 1942602 від 18.04.2024 року відповілно до якого ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень 00 копійок , з яким ОСОБА_1 погодився і не оскаржував у відповідному порядку вставновленому законом, а тому є приюдиційним для ціх обставин.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто - Холдінг" проти України", а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 "Про незалежність судової влади", судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

У рішеннях від 06.09.2005 року у справі «Салов проти України», від 25.07.2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28.10.1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

При цьому переоцінка встановлених судами обставин нівелює правове значення судового рішення та створює можливості для прийняття судами діаметрально протилежних судових актів з одних і тих самих питань, що не лише негативно відображається на якості правосуддя, а й суперечить сутності правової держави.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом вчинив дорожньо-транспорту пригоду у вигляді наїзду на нерухому перешкоду, після чого вжив алкогольні напої, у зв`язку з чим, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3, 2.10 є, 13.1 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції поспішно та помилково прийнтяо рішення у справі, адже не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , а пояснення наявні в матеріалах справи складені нерозбірливим почерком, що не може бути підставою для притягення ОСОБА_1 до адіміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, так як окрім припущень сторони захисту і перекручування обставин справи, які спростовуються наявним відеозаписом з місця адміністративних правопорушень і доказів у вигляді пояснення свідка ОСОБА_7 жодних доказів зібраних матерілаві ні до суду першої інстанції ні до апеляційного суду не надавались. Окрім того з відеозапису наявного в матеріалах справи, ОСОБА_1 достименно відомо, що саме ОСОБА_7 пояснював під відеозапис, так як з обстановки на місці встановлено, що ОСОБА_1 висловлював незгоду, вів себе зухвало по відношенню до ОСОБА_7 , а також поведінка ОСОБА_8 не відповідала обстановці.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що наявні механічні пошкодження вищевказаний транспортний засіб зазнав, внаслідок падіння каміння до подій 18 квітня 2024 року, про що надавали відповідні фотознімки автомобілю, апеляційний суд вважає їх суперечливи, адже , ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду за для об`єктивного розгляду справи жодних клопотань проведення відповідних експертиз, для перевірки версії сторони захситу не надавалися, а тому в такому випадку такі доводи є лише припущеннями з метою уникнення відповідальності від інкримінованих адміністративних правопорушень з боку ОСОБА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги, що стосовно того, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію при оформленні адміністративних матеріалів за ст 130 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що по перше незаконність дій поліцейських не оскаржено у передбаченому законом порядку, по-друге, факт неправомірної поведінки ОСОБА_1 зафіксовано свідченнями свідка ОСОБА_7 , який зателефонував на лінію 102 і повідомив про вищевказані факти, а по прибуттю на місце скоєння адміністративних правопорушень, іншими доказами в сукупності і наявними показами самого ОСОБА_1 доведно його неправомірну поведінку за тьома фактами різних адміністративних правопорушень, які стороною захисту не спростовано жодними належними та допустимими доказами.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не повно досліджено матеріали справи, не допитано свідків адімістративного правопорушення, тобто не перевірено об`єктивну сторону інкримінованх ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, апеляційний суд вважає не слушними, у зв`язку з тим, що до суду першої інстанції клопотань про допит свідків стороною захисту не надавались, а для доведеності вини у суду першої інстанції було достатньо доказів для переконання суду, що саме ОСОБА_1 скоєно інкримінуємі адміністративні правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги, що матеріалами справи не встановлено час, місце, осіб які разом з ОСОБА_1 вживали алкогольні напої, апеляційний суд вважає, такі доводи такими, що не заслуговують на задоволення, адже сам ОСОБА_1 на наявному в матеріалах справи відеозаписі зазначає про вживання алкогольних напоїв після приїзду ним за місцем встанволення скоєння останнім вказаних адміністративних правопорушенням, що в сукупності з іншими доказами доводять наявність вини в діях ОСОБА_1 ..

Щодо доводів апеляційної скарги, щодо зазначення повної назви автомобілю, яким керував ОСОБА_8 , а саме Nissan Murano, н.з. НОМЕР_1 , в повній чи в скороченій формі, на суть вирішення справи не впливає, так як наявними доказами доведено, що Nissan Murano, н.з. НОМЕР_1 це саме той автомобіль, який зафіксовано матеріалами адміністративних правопрушень, керуючи яким ОСОБА_1 скоїв наїзд на нерухому перешкоду і який отримав механічні пошкодження, які є за своєю суттю матеріальними збитками.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що не важливо чи призвели такі дії ОСОБА_1 матеріальної шкоди іншим особам, для складу даного правопорушення достатньо, що вони завдані самому ОСОБА_1 , з чим останній погоджувався у відповідності до наявного в матеріалах відеозапису.

Доводи апеляційної скарги стосовно, того, що ОСОБА_1 не погожився проходи огляд в медичному закладі, так як йому пропонувалось проїхати до м. Одеси, не відповідає матеріалам наявного відеозапису, відповідно до якого останній відмовляється від проходження процедури освідування як на місці так і в медичному закладі, ні з причин місця розташування такого закладу, а через те, що він нічого не вчиняв, тому такі доводи апеляційної скарги мають суперечливий характер та не заслуговують на задоволення. Також апеляційний суд вважає зауважити про те, що посилання на практику Дніпроського апеляційного суду в даному випдаку не є доречною, адже стороною захисту не довдено, що заявлений ними медичний заклад має відповідні дозволи на проведення медичних оглядів водіїв які мають ознаки алкогольного чи іншого виду сп`яніння, або перебування під діями лікарських засобів, тому є всі підстави вважати, що вказане місце працівниками поліції проведення такого огляду є найближчим до місця скоєння правопорушень.

Щодо доводів апеляційної скарги у вигляді відеозапису, що він не відповідає вимогам належності та допустимості, апеляційний суд зазначає, що правову природу такого відеозапису не спростовано належними та допустими доказами з боку сторони захисту, жодних клопотань , стосовно належності такого доказу ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи не заявлялось, тому такі доводи є лише припущеннями та задоволенню не підлягають.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Щодо клопотання ОСОБА_2 про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , апеляційний суд зазначає, що апеляційний суд є судом другої інстанції та переглядає матеріали справи за наявними матеріалами, та у виключних ситуаціях здобуває та долучає нові докази. Також апеляційний суд зазначає, що в суді першої інстанції таких клопотань з боку сторони захисту не надходило, під час апеляційного перегляду доказів в обгрунтування неможливості надання суду першої інстанції зазначених клопотань не надавалось, тому апеляційний суд вважає таке клопотання залишити без задоволення.

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 ч. 4 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , щодо допиту свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Южного міського суду Одеської області від 09.05.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 17 червня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький