Справа № 503/2395/24
Провадження №3/503/1944/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

29 жовтня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170073, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню необхідних умов для життя та розвитку малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 17.10.2024 року близько 12.30 години в будинку за місцем проживання під ліжком знайшла пігулку з ядохімікатом «Капкан», яку ОСОБА_3 розклав для знищення гризунів, та взявши її до ротової порожнини почала її розсмоктувати, в результаті чого їй була завдана або могла бути завдана шкода її фізіологічному здоров`ю, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170073 від 29.10.2024 року (а.с.2), в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 12.11.2024 року о 15 год. 00 хв. у Кодимському райсуді із проставленням останньою свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Окрім того, суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання їй судової повістки у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, на номер його телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170073 від 29.10.2024 року (а.с.2) та у його письмовому поясненні (а.с.6), які підписані ним без яких-небудь зауважень щодо правильності внесених до них відомостей, зокрема правильності зазначення номеру його контактного телефону, про що свідчить відповідна довідка від 31.10.2024 року про доставку повідомлення у додаток «Viber». Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 170073 від 29.10.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь зауважень та із зазначенням ним у графі пояснень по суті порушення, що з протоколом згоден, в подальшому буде більш обачний; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 25.10.2024 року (а.с.5), в яких остання пояснила, що вона проживає разом з цивільним чоловіком ОСОБА_1 , з яким виховують спільну малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . та 17.10.2024 року вона перебувала вдома разом зі свекрухою та малолітньою донькою, та близько 12.30 години, коли вона поралась по господарству, до неї з будинку вийшла свекруха та повідомила, що донька граючись під ліжком знайшла пігулку з ядохімікатами, яку поклала до ротової порожнини, але самостійно виплюнула, після чого вона дала їй дві пігулки активованого вугілля та звернулась до швидкої медичної допомоги, де нам надали допомогу та положили під нагляд до дитячого відділення і на наступний день виписали, донька перебуває у здоровому стані її життю та здоров`ю нічого не загрожує, окрім цього зазначила, що пігулки з ядохімікатами «Капкан» по кімнаті розклав її цивільний чоловік для боротьби із0 гризунами; а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 25.10.2024 року (а.с.6), в яких останній пояснив, що 17.10.2024 року близько 12.30 години до нього зателефонувала його цивільна дружина та повідомила, що їхня малолітня донька випадково знайшла пігулку ядохімікату «Капкан» та положила її до ротової порожнини, однак вона своєчасно відреагувала та викликала швидку медичну допомогу, та коли він повернувся додому, там вже була кареті швидкої медичної допомоги, та після огляду доньку з цивільною дружиною забрали до Подільської міської лікарні, окрім цього зазначив, що пігулки з ядохімікатом «Капкан» він особисто розклав в будинку з метою знищення гризунів.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

При цьому, суду не надано належних доказів - медичних документів, які б підтверджували, що в результаті діяння фізіологічному здоров`ю дитини дійсно була завдана шкода. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне виключити із змісту викладення адміністративного обвинувачення, яке суд визнав доведеним, зазначення обставини про те, що «була завдана» шкода фізіологічному здоров`ю дитини.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді попередження.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААД № 198119 від 16.10.2024 року (а.с.8), згідно якого ОСОБА_1 має інвалідність ІІ групи.

В свою чергу, згідно пункту 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

У зв`язку з чим суд не вважає за можливе стягувати судовий збір за накладення адміністративного стягнення, згідно вимог ст. 401 КУпАП.

Керуючись ст. 23-24, 26, 33-35, 401, 184, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко