Справа № 357/8462/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Єфремової Ірини Іванівни

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.06.2024року, 06.06.2024 року о 00 год. 41 хв., водій ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Героїв Чорнобиля, 252 керував транспортним засобом «YAMAHA JOG» без державного реєстраційного номера перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «ALCOTEST DRAGER 7510, ARLM 0401», результат позитивний 0.52 % промелі, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що він не був водієм. Просив справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Єфремова І.І. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.Стверджувала, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів на підтвердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 06 червня 2024 року, за адресою м. Біла Церква, вул. Героїв Чорнобиля 252, на прохання друга - власника транспортного засобу YAMAHA Jog без ДНЗ, ОСОБА_1 чекав на мопеді поки його власник принесе пальне (оскільки на транспортному засобі закінчилось пальне). Прохання друга було зумовлено тим, що ОСОБА_1 разом із знайомим стояв біля його будинку та спілкувались. В цей час із-за повороту виїхала патрульна машина, і щоб не засліплювати водія ОСОБА_1 вимкнув фари мопеда. Зазначене підтверджується матеріалами відеофіксації, а саме відео-2, на якому зафіксовано, що транспортний засіб YAMAHA Jog без ДНЗ перебував без руху. Будь які заперечення, які ОСОБА_1 надавав працівникам поліції, залишились без уваги, внаслідок чого, був складений протокол про адміністративне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що не керував транспортним засобом та навіть не має такої категорії. Однак, ця інформація призвела до того, що було складено та розглянуто на місці протокол про адміністративне правопорушення, що міститься в матеріалах справи. В подальшому працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився, оскільки знає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння автоматично є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, однак, як слідує із матеріалів відеофіксації, ОСОБА_1 наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом. Результати проходження на стан алкогольного сп`яніння показав 0,52 проміле, що говорить про незначний стан алкогольного сп`яніння. Зазначене у Рапорті інспектора взводу № 2 роти № 2 Батальйону №1 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП лейтенанта поліції Олександра ДОНЧЕНКО до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 892436 про «ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці» не відповідає дійсності, оскільки такі ознаки абсолютно відсутні при дослідженні матеріалів відеофіксації, які додано до матеріалів справи. Таким чином, працівниками поліції здійснено ряд порушень прав ОСОБА_1 та порушено вимоги закону. Просила закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення. Письмове клопотання долучене до матеріалів справи.

Відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Проходження водієм огляду на стан сп`яніння за своєю суттю є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством. У зв`язку з цим, в разі застосування поліцейськими відеозапису, вказаний етап провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен бути зафіксованим даним відеозаписом. Тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в судовому засіданні був досліджений відеозапис, що знаходиться в матеріалах справи.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, представника ОСОБА_1 адвоката Єфремової І.І., дослідивши матеріали справи додані до протоколу, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У матеріалах справи як докази міститься диск із матеріалами відео фіксації на якому не зафіксовано факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. А вживання алкогольних напоїв особою, яка не перебуває за кермом законом не забороняється.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведеним конституційним положенням кореспондується частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 5.80- VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від ЗО червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями (далі - ПДР України).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими у автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, щ зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Працівниками поліції не було зафіксовано як факту керування транспортним засобом, так і не зафіксовано факту зупинки оперуповноваженими транспортного засобу із водієм ОСОБА_1 ..

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Відповідно до п. 27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів- водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Однак, як вбачається з наявного відеозапису, ОСОБА_1 не був зупинений під час керування транспортним засобом, а навпаки видно, що транспортний засіб стоїть і не здійснює руху, а отже, з наданого відеоматеріалу неможливо встановити факт здійснення керування транспортним засобом.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСШІ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Окремо слід звернути увагу нате, що пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що водій на вимогу працівника поліції України зобов язаний зупинитися з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Працівники підрозділу поліції на дорозі є працівниками органів Національної поліції України, законні вимоги яких повинні бути виконані. Водій зобов`язаний зупинити авто, не порушуючи діючі ПДР, тобто зупиняючи транспортний засіб, водій повинен забезпечити безпеку проїзду собі та іншим учасникам, не перешкоджати їм, навіть якщо працівник поліції України незаконно вимагає зупинитися негайно на його вимогу.

Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, згідно з пунктом 2.4 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний пред`явити для перевірки документи і дати можливість перевірити номери вузлів і агрегатів і комплектність транспортного засобу.

Водій має право знати і йому повинні чітко роз`яснити причину зупинки - співробітник Національної поліції України зобов`язаний назвати причину зупинки транспортного засобу (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух») і суть скоєного правопорушення, якщо таке мало місце (ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від1 8 січня 1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок має суб`єктивний характер та не відповідає вимогам щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в силу п.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС