ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/6555/24 Головуючий 1 інстанції: Латка І.П.
Провадження №33/818/1412/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Кириченко А.В.,

- захисника Рвачова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Рвачова О.О. на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою накладено на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 23 березня 2024 року о 18:00 год. водій ОСОБА_1 у м.Ізюм по вул.Володимира Вакуленка, 86 керував автомобілем Nissan Pickup, номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру Тескар №63, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Рвачов О.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а у випадку доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти його права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції відмовивши у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та розглянувши справу без участі ОСОБА_1 та сторони захисту, порушив право на захист та справедливий суд.Вказав, що під час складання протоколу працівники Військової служби правопорядку не залучалися, хоча ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, обіймає посаду водія - заправника. Зазначив, що працівники поліції склали направлення на медичний огляд за відсутності ОСОБА_1 та не ознайомили останнього з його змістом. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Послався на те, що суддею при виготовлені оскаржуваної постанови було фактично скопійовано частину тексту постанови зі справи №638/10077/24. Наголосив, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, його відмова проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння зумовлена необхідністю виконання обов`язків військової служби.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника Рвачова О.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 013429 від 23 березня 2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23 березня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 23 березня 2024 року, в яких він вказав, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вживав дві банки пива «Балтика 9»; рапорт старшого інспектора Ізюмського РУП ГУНП в Харківскій області Шматка С.В.; дані відеозаписів з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, зважаючи на що відповідно до ст.266-1 КУпАП його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, є безпідставними та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті захисником законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, ОСОБА_1 зупинявся працівниками поліції по вул.Володимира Вакуленка, 86 у м.Ізюм, під час керування автомобілем Nissan Pickup, номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , тобто поза межами території будь-якої військової частини. В процесі спілкування з інспекторами водій не надавав документів, які б підтверджували те, що він є військовослужбовцем. Також, суду першої інстанції та апеляційному суду відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано.

Посилання захисника Рвачова О.О. на те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в стані крайньої необхідності, є безпідставними.

З відеозаписів, долучених працівниками поліції до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на місці події не зазначав, що діє в стані крайньої необхідності та не повідомляв поліцейських про те, що прямує до місця призначення для виконання бойового завдання.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вказати, що він діє в стані крайньої необхідності під час спілкування з працівниками поліції або заначити про таке в протоколі про адміністративне правопорушення, однак останній таким правом не скористався.

Посилання захисника Рвачова О.О. на складання працівниками поліції направлення на медичний огляд за відсутності ОСОБА_1 та неознайомлення останнього з його змістом, саме по собі не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

Доводи захисника Рвачова О.О. про копіювання суддею в оскаржувану постанову частини тексту постанови зі справи №638/10077/24, не приймаються до уваги, оскільки це є суто технічною опискою, яка не впливає на суть прийнятого рішення та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Змоменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає стягнення у виді штрафу з додатковим стягненням позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке є обов`язковим, що позбавляє можливості призначити штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вправі, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рвачова О.О. залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня