Справа № 508/521/24
Номер провадження 3/508/354/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання: АДРЕСА_1 , який згідно постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП,

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень: згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №478337 за ч.3 ст.130 КУпАП (справа № 508/521/24, провадження № 3/508/354/24); згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 478383 за ч.5 ст.126 КУпАП (справа № 508/522/24, провадження № 3/508/355/24).

За результатами автоматизованого розподілу судових справ зазначені справи було передано для розгляду судді Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С.

На підставі статті 36 КУпАП, матеріали справ за ч. 3 ст. 130 КУпАП (справа № 508/521/24, провадження № 3/508/354/24), ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 508/522/24, провадження № 3/508/355/24), постановою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 17.06.2024 року, були об`єднані в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 508/521/24, провадження № 3/508/354/24.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП і ч. 5 ст. 126 КУпАП (постанова Миколаївського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року у справі № 508/336/24), 09.06.2024 року біля 16 години 25 хвилин в селі Новопетрівка, по вул. Центральна, Березівського району Одеської області, керував автомобілем «OPEL ASCONA» днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» (кількісний показник 1,79 % проміле), чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 , який згідно постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року піддавався адміністративному стягненню за ч. 5 ст. 126 КУпАП (постанова Миколаївського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року у справі № 508/336/24), 09.06.2024 року біля 16 години 25 хвилин в селі Новопетрівка, по вул. Центральна, Березівського району Одеської області, керував автомобілем «OPEL ASCONA» днз НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом (позбавлений права керування транспортними засобами) повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи про, що свідчить особистий підпис в протоколах про адміністративне правопорушення ААД № 478337, ААД № 478383, де зазначено дату та час розгляду справи. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того, суд враховує, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд розцінює неявку ОСОБА_1 неповажною, а також прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні постанови суддею враховано, що факт вчинення адміністративних правопорушень та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджуються низкою належних та допустимих доказів, які не були спростовані у суді.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що будь-яких порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення судом встановлено не було, а тому дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до ст. 266 ч. 2 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно результату тесту (чек) на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.06.2024 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (кількісний показник 1,79 % проміле).

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.1. правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом серії ААД №478337 від 09.06.2024 року;

- протоколом серії ААД №478383 від 09.06.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 згідно яких, 09.06.2024 року він вживав алкогольні напої, після чого не маючи права керування транспортними засобами, сів за кермо автомобіля «OPEL ASCONA» днз НОМЕР_2 та поїхав по власних справах. Йому було запропоновано працівниками поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу (Драгер), результат тесту показав 1,79 % проміле;

- з Постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 23 квітня 2024 року у справі № 508/336/24 вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 51000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу;

- відеозаписом з портативної камери поліцейського (боді-камери) № 6, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2024 року;

- результатом тесту приладу Драгер кількісний показник 1,79 %;

- постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року у справі № 508/336/24.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушень, ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР України, з метою недопущення повторного вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає доцільним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 51000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років (враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених адміністративних стягнень).

У зв`язку з тим, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення, за матеріалами справи належить іншій особі, суд позбавлений можливості розглянути питання про призначення додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Згідно ст. 40-1 ч. 1 КУпАП необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126, ст. 130, 221, 276, 279, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130, ст. 124 КпАП України, і накласти на нього стягнення по зазначеним статтям:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

- за ч. 3 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах санкції статті, якою передбачено більш серйозне порушення, у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) грн. на користь держави (платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській області/Одеська область/21081300, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UА0015001, код платежу 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605,60 грн. судового збору (платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Києв/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Повний текст постанови складено 17.06.2024.

Суддя Дмитро БАНТАШ