Справа № 471/1182/24
Провадження №3/471/576/24
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

07 листопада 2024 року селище Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М., за участю секретаря Холоденко І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу в Братському територіальному центрі соціального обслуговування, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , є особою з інвалідністю ІІІ групи,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 361220 від 02.09.2024 р., 02 вересня 2024 року близько 11:00 год. ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_2 , викидала речі чоловіка ОСОБА_2 з будинку та не надавала доступу до будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного та економічного характеру. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені вказаного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 02.09.2024 р. приблизно об 11:00 годині за місцем проживання вона не вчиняла будь-яких дій домашнього насильства відносно чоловіка, оскільки знаходилася на робочому місці в селищі Братське. Напередодні ОСОБА_2 поїхав до м. Південноукраїнськ, де працює і проживає, а на вихідні приїздить до с. Антонове. Оскільки вона з ОСОБА_2 перебували в процесі розлучення, то вона зібрала деякі його речі в пакет, але на вулицю їх не виносила. У зв`язку з тим, що замок на вхідній двері до будинку зламався, їй довелося замінити його іншим, але не новим, до якого був лише один ключ. Так як ОСОБА_2 02.09.2024 р. не було дома в с. Антонове, так як він поїхав на роботу до м. Південноукраїнська, то вона зачинила будинок і пішла на роботу. Коли вона близько 18:00 год. повернулася додому з роботи, ОСОБА_2 дома в с. Антонове не було. Того ж дня близько 19:00 год., коли вона була в гостях у сусідки, прибіг син сусідки і повідомив їй, про те, що до неї приїхала поліція. Також зазначила, що коли ОСОБА_2 знаходився в с. Антоново, вона ніколи не чинила йому перешкоди доступу до будинку.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся SMS-повідомленням, яке було доставлено йому вчасно, про що свідчить довідка про доставку SMS.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною першою ст. 173-2 ч.1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за чинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно п.17 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Об`єктом вищевказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єкт адміністративного правопорушення загальний, Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних елементів, у разі відсутності хоча б одного з них дії особи не можна розцінювати як насильство.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, працівником поліції до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано копію рапорту працівника поліції від 02.09.2024 р., протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.09.2024 р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.09.2024 р., копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.07.2024 р..

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що на даний час між ним та ОСОБА_1 існують неприязні стосунки та на цьому ґрунті виникають конфлікти, вони перебувають на стадії розлучення. Він проживає в м. Південноукраїнську Миколаївської області. 02.09.2024 р. близько 11:00 год. приїхав з роботи додому та побачив, що деякий його одяг лежить на лавці біля будинку, зайти до будинку не зміг, оскільки дружина змінила замок.

Рапорт працівника поліції від 02.09.2024 року, долучений до вищезазначеного протоколу містить дані про факт реагування на виклик щодо вчинення дій домашнього насильства, однак не є доказом вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі.

Суд дійшов до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься, зокрема при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ч. 2 ст. 284 КУпАП).

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Жила Н.М.