ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1900/24 Справа № 184/816/24 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі судового засідання Примак Н.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шаврової Н.М., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Чернуся П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шаврової Н.М. на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень, -

в с т а н о в и л а:

постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він на вул. Торгова біля буд.49 м. Покров будучи пасажиром т/з HYUNDAY-ACCENT н/з НОМЕР_1 відчинив задні ліві двері не переконавшись в безпеці та що це не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок чого відбулося зіткнення вищевказаним т/з та т/з TOYOTA BZ4X н/з АЕ2600ZA під керуванням гр. ОСОБА_2 в результаті порушення гр. ОСОБА_1 п.п. 15.13, 5.2 Правил дорожнього руху, т/з отримали механічні пошкодження, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Шаврова Н.М. подали апеляційні скарги, які є подібними за змістом, просять скасувати останню, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначають, що місцевим судом необґрунтовано та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи та клопотання захисника про виклик свідка в судове засідання, при цьому, клопотання було задоволено.

Звертають увагу, схема ДТП містить не обумовлені виправлення в частині розташування транспортного засобу марки HYUNDAY-ACCENT та не узгоджується із іншими матеріалами справи. На схемі вищевказаний автомобіль розташований поза межами проїзної частини дороги, коли як, всі учасники пояснювали, що автомобіль марки HYUNDAY-ACCENT розташовувався таким чином, що займав проїзну частину дороги.

Наголошують, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відкрив задні ліві двері з дозволу водія та на декілька сантиметрів, а водій ОСОБА_2 на автомобілі TOYOTA BZ4X вирішила проскочити між автомобілем HYUNDAY-ACCENT та транспортним засобом працівників поліції, який в той час рухався в зустрічному напрямку паралельно припаркованому автомобілю HYUNDAY-ACCENT, чим порушила п.13.3 ПДР України.

Пояснюють, що саме в діях водія таксі HYUNDAY-ACCENT містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відповідно до п.155 постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» №176 від 18.02.1997 року, саме на водія покладається обов`язок, зокрема, відчиняти двері таксі, відкривати багажник та перевіряти його закриття під час посадки пасажирів.

Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає через порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна тощо.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна.

Крім того, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є демонстрація сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Також за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаджинастасиу проти Греції», національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

На спростування апеляційної скарги вищевказані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 дотримані, в рішенні суду наявні посилання про доведеність невинуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №590448 від 20.04.2024 року у діях ОСОБА_1 встановлені ознаки порушення п.п. 15.13, 5.2г Правил дорожнього руху, його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.5.2г ПДР пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

В силу пункту 15.13 ПДР забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

Судом першої інстанції доведено вину водія ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв`язок між діями останнього та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №590448 від 20.04.2024 року, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , фототаблицею та відеозаписом.

Ці докази суд апеляційної інстанції об`єктивно визнає достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою.

Зокрема, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність того, що ОСОБА_1 , будучи пасажиром т/з HYUNDAY-ACCENT н/з НОМЕР_1 , не переконався в безпеці своїх дій та що це не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, відкрив задні ліві двері, внаслідок чого відбулося зіткнення з т/з TOYOTA BZ4X н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

При цьому, апеляційний суд визнає безпідставними доводи сторони захисту про відсутність беззаперечних доказів вини ОСОБА_1 , оскільки означене нівелюється, зокрема, відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що пасажир транспортного засобу HYUNDAY-ACCENT н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відкрив задні ліві двері згаданого транспортного засобу, не впевнившись, що вказані дії не створять перешкоду автомобілю TOYOTA BZ4X н/з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

При цьому, в силу п.5.1 ПДР України висадка пасажирів дозволяється з крайньої смуги проїзної частини (але не з боку суміжної смуги для руху), за умови, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху.

З огляду на вищевказану норму, пасажир ОСОБА_1 , мав виходити з правих дверей, оскільки ліві двері транспортного засобу HYUNDAY-ACCENT н/з НОМЕР_1 відчинялись на проїзну частину, по якій рухалась водій ОСОБА_2 на транспортному засобі TOYOTA BZ4X н/з НОМЕР_2 .

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шаврової Н.М. на неточність у розташуванні транспортних засобів на схемі ДТП судом не визнається як підстава для визнання його та складеного протоколу неналежним чи недопустимим доказом, оскільки відеозапис, яка міститься з матеріалів справи має відповіді на всі питання щодо розташування транспортних засобів, їх руху та подальших подій.

Доводи сторони захисту що ОСОБА_1 відкрив задні ліві двері з дозволу водія та на декілька сантиметрів, а водій ОСОБА_2 намагалась проскочити, не кореспондуються із відеозаписом, з якого вчбачається, що ОСОБА_1 відкрив задні ліві двері із забороненої сторони проїзної частини. При цьому, факт надання дозволу водієм транспортного засобу HYUNDAY-ACCENT н/з НОМЕР_1 відкрити двері, жодним чином не нівелює діяння ОСОБА_1 , який був зобов`язаний діяти виключно в межах норм, передбачених ПДР України. А посилання сторони захисту, що в діях означеного водія є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП до уваги не приймаються, оскільки не є предметом розгляду даного адміністративного провадження та не несуть жодного доказового підґрунтя.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шаврової Н.М. залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду Ірина СВІЯГІНА