Номер провадження: 33/813/2285/24
Номер справи місцевого суду: 507/1687/24
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Зєйналової А.Ф.к., ОСОБА_1 , адвоката Кравченко О.С., Зюбрицької В.В., як законного представника потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

встановив:

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП та обмежено усним зауваженням.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.07.2024 року о 19:00 годині, перебуваючи на вул. Молодіжній в АДРЕСА_1 Подільського району Одеської області, висловлювалася грубою нецензурною лайкою в адресу гр. ОСОБА_2 , своїми діями вчинила дрібне хуліганство.

Не погоджуючись з постановою Любашівського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)поза увагою суду першої інстанції лишився той факт, що ОСОБА_1 підійшла до доньки ОСОБА_2 із силою взяла її за шию та нагнула до свого коліна, потім намотала волосся дитини на свою руку та почала тягати дитину за волосся по вулиці, продовжуючи лаятися нецензурною лайкою. Все це відбувалося в громадському місці на очах інших дітей, які дуже злякалися;

2)справу було розглянуто за відсутності законного представника малолітньої дитини;

3)ОСОБА_1 виражалася в сторону потерпілої нецензурною лайкою на вулиці в присутності малолітніх дітей, крім того її дії супроводжувалися винятковим цинізмом, оскільки були поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, проявом грубої непристойності та знущанням над дитиною в присутності інших малолітніх дітей;

4)потерпіла, її законний представник, свідки в судовому засіданні не були допитані, тому поза увагою суду лишився той факт, що в діях порушниці ОСОБА_1 наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тому суд не вжив відповідних заходів щодо направлення матеріалів справи прокурору для вирішення питання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності згідно з законом.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП надіслати на новий розгляд до суду першої інстанціях з подальшим направленням цих матеріалів прокурору для вирішення питання про порушення кримінального провадження та організації досудового розслідування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Кравченко О.С., які наполягали на залишенні апеляційної скарги без задоволення, пояснення ОСОБА_2 , як законного представника потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_2 , яка наполягала а задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП та обмежуючись усним зауваженням, суд першої інстанції послався на те, що в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Крім того, оскільки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, щиро розкаялася у скоєному, в подальшому запевняла суд, що скоювати адміністративні правопорушення не буде.

Однак з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Диспозицією ст.173КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу серії ВАД №107282 від 29.07.2024 року вбачається, що 29.07.2024 року близько 19:00 год. ОСОБА_1 в громадському місці по АДРЕСА_1 , висловлювалася грубою нецензурною лайкою та штовхала ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно до пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 29.07.2024 року вона грала у волейбол з іншими дітьми, мешканцями АДРЕСА_1, де її постійно штовхав та ображав ОСОБА_3 . ОСОБА_2 штовхнула у відповідь. Прибігла його мама - ОСОБА_1 та почала тягати ОСОБА_2 за волосся та ображати. ОСОБА_2 злякавшись, прибігла відразу до матері та все їй розповіла.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 29.07.2024 року близько 19:30 год. прийшла її малолітня дочка ОСОБА_2 , 23.007.2013 року народження, та повідомила, що її тягала за коси ОСОБА_1 мешканка АДРЕСА_1 через те, що її донька посварилася з сином ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Під час того, як діти грали у волейбол та штовхали один одного. Просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 29.07.2024 року біля її будинку гралися діти, в тому числі і її син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і донька заявниці - ОСОБА_6 . Помітила, що діти штовхають один одного, після чого її син впав на траву. ОСОБА_1 підбігла, її син пояснив, що його вдарила в район паха ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не втримавши емоції взяла ОСОБА_2 за волосся не сильно, та сказала, щоб пішла додому, після чого ОСОБА_2 пішла.

Апеляційний суд вважає за необхідне, для всебічного, повного та об`єктивного розгляду апеляційної скарги, з`ясувати такі обставини:

Чи дотримана суддею суду першої інстанції процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також чи відповідає оскаржена постанова судді вимогам закону. Чи наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Щодо дотримання суддею суду першої інстанції процедури судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також відповідності оскарженої постанови судді вимогам закону.

Згідно із ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Таким чином, Кодексом України про адміністративні правопорушення прямо не регламентовано обов`язкову участь потерпілого при розгляді судом справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, із положень ст. 269 КУпАП вбачається, що потерпілий може реалізовувати свої права на усіх стадіях провадження по справі про адміністративне правопорушення, в тому числі під час судового розгляду.

З оскарженої постанови вбачається, що судовий розгляд був здійснений за відсутності потерпілої, яка взагалі не була повідомлена про час та місце судового розгляду.

Викладені обставини свідчать про те, що суддею суду першої інстанції були порушені права потерпілої ОСОБА_2 , як законного представника потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_2 на участь в судовому розгляді, а також право на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань, передбачене ст. 55 Конституції України, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

За таких обставин, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 , як законного представника потерпілої малолітньої дитини ОСОБА_2 в цій частині обґрунтованою.

Крім того, на думку апеляційного суду оскаржена постанова судді суду першої інстанції не відповідає загальним вимогам щодо судового рішення, зокрема, є необґрунтованою та невмотивованою, а висновки суду першої інстанції щодо малозначності справи передчасними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, з оскарженої постанови вбачається, що в її мотивувальній частині суддя не здійснив аналізу доказів, які містяться у матеріалах справи, не дослідив письмових пояснень сторін, не вмотивував з яких підстав надав превагу однім доказам і не взяв до уваги інші докази.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України, від 13.04.2020 року, громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Також це: ліфти і таксофони; приміщення та території закладів охорони здоров`я; приміщення та території навчальних закладів; дитячі майданчики; приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; під`їзди житлових будинків; підземні переходи; транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; приміщення закладів ресторанного господарства; приміщення об`єктів культурного призначення; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів тощо.

Опосередковано громадськими місцями у статті 173 КУпАП також визначаються: вулиці, закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , остання вчинила дії, передбачені ст. 173 КУпАП, перебуваючи у громадському місці.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_6 , кваліфікуються за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, що було вчинене на вулиці, де гралися діти, яке є громадським місцем.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 - мати ОСОБА_2 надала суду надала висновок Одеської обласної дитячої клінічної лікарні, згідно якої вбачається, що у потерпілої особи виявлено остено-невротичний синдром (постстресовий).

Отже, зважаючи на викладене, суд першої інстанції допустися неповноти розгляд зазначеної справи та передчасного висновку про те, що щире каяття, може стати підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , її вина у вчиненні дрібного хуліганства встановлена апеляційним судом на підставі досліджених доказів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що звернулася із заявою до прокурора Одеської області, щодо незаконних дій ОСОБА_6 , за наслідками, на підставі якої було відкрито кримінальне провадження за №0000-011 від 05 вересня 2024 року, досудове слідство по якій здійснюється ВП № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області. .

Хоча ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала частково, проте вона підтверджується матеріалами справи, зокрема даними у протоколі серії ВАД №107282 від 29.07.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також іншими наданими суду апеляційної інстанції доказами.

Згідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установленим Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 розкаялась у вчиненому правопорушенні, її протиправні дії, були вчинені у відношенні малолітньої дитини, в громадському місті, де грали інші діти, які призвели до шкідливих наслідків для потерпілої неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , суд вважає необхідним призначити максимальний розмір штрафу, передбаченого законом.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо часткового її задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Любашівського районного суду одеської області від 12 серпня 2024 року якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та обмежено усним зауваженням - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова