ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайська Ю.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2

за ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

22 вересня 2024 року о 1 год.35 хв. ОСОБА_1 в м.Марганець по вул.Соборній буд.15 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, України.

Крім того, 21 вересня 2024 року о 23 год.07 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №15 по вулиці Соборній в м.Марганець, Дніпропетровської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду електричний стовп. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.2.3 Б, 12.1 ПДР, України..

Також, ОСОБА_1 , 21 вересня 2024 року о 23 год.07 хв., по вулиці Кленовій в м.Марганець Дніпропетровської області, керував автомобілем марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, з спеціальним звуковим сигналом, чим порушив п.8.9 Б ПДР, України..

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП, визнав у повному обсязі та прохав суд суворо його не карати, не позбавляти права на керування транспортним засобами, бо допомогає сусідам, працює в таксі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 та ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Диспозиція частини 1 ст.122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність правопорушника за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №754958 від 21.09.024 року, серії ААД №754957 від 21.09.024 року, серії ААД №754950 від 22.09.024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди по вул.Соборній 15 в м.Марганець від 21.09.2024 року; фототаблицями до протоколу про адміністративне правопорушення; відеозаписом з бодікамери поліцейського, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП та узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Таким чином, за наведених разом усіх обставин, сукупність доказів, які є в матеріалах справи, підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень та їх суспільну небезпеку, порушення правил дорожнього руху, особу правопорушника, його майновий стан, ступінь вини та ставлення до вчиненого, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, з урахуванням ст.36 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.24, ст.36, ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2, ст.124, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП , ст.124 КУпАП, ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя: Ю. А. Тананайська