Справа № 598/2643/24
провадження № 3/598/1337/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" листопада 2024 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2, ст.122-4, ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП.

13 жовтня 2024 року в 00 годин 14 хвилин в смт.Вишнівець по вул.Богуна Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, поданого за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150431 та ЕПР1 № 150439 від 14 жовтня 2024 року, 13 жовтня 2024 року в 00 годин 14 хвилин в смт.Вишнівець по вул.Богуна Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, після чого залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 а, п.12.3 ПДР України.

Також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150478 від 14 жовтня 2024 року, 13 жовтня 2024 року в 00 годин 14 хвилин в смт.Вишнівець по вул.Богуна Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_2 , після здійснення ДТП вживав слабоалкогольні напої, а саме пиво, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.10 «є» ПДР України.

Свою вину у вчиненні вказаних правопорушень ОСОБА_1 визнав частково та пояснив, що не зрозумів, що його зупиняла поліція, а тому і не виконав вимогу про зупинку. Щодо інкримінований йому правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 та ч.4 ст. 130 КУпАП просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень, оскільки керуючи автомобілем він не справився з керуванням та з`їхав на обочину, внаслідок чого постраждав лише його автомобіль, після чого він пішов по товариша, щоб допоміг йому витягнути автомобіль. Після ДПТ він будь-яких алкогольних напоїв не вживав, огляд відносно нього на визначення стан алкогольного сп`яніння не проводився та будь-які докази про те, що він вживав алкоголь після ДТП відсутні.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, знайшла своє підтвердження протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 150453 та відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, за ознаками невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а тому вважаю, що його слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, врахувавши про цьому те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою вину та щиро розкаявся.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В матеріалах справи не містяться докази того, що внаслідок порушення ПДР України ОСОБА_1 було спричинено матеріальну шкоду та пошкоджено будь-яке майно інших осіб, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП настає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, то в його діях і відсутній склад правопорушень передбачених ст. 122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП, як похідних правопорушень, а також відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували факт вживання ним алкоголю після ДТП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю події та складу вказаних адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Андрій ЛЕВКІВ