Справа № 740/5758/24
Провадження № 3/740/2352/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши матеріали, які надійшли Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 049529 від 23.09.2024, складеним ДОП Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області капітаном поліції Бойком В. В., 23.09.2024 близько 11 год. 00 хв. у м. Ніжині по вул. А. Амосова, біля Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 учинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою в бік колишньої цивільної дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю останнього.

Такі дії ОСОБА_1 ініціатором протоколу кваліфіковані, як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє насильство.

ОСОБА_1 подав до суду пояснення, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що 23.09.2024 насильство психологічного характеру стосовно дитини він не вчиняв, оскільки нецензурною лайкою за її присутності не висловлювався, така поведінка не є характерною для нього. ОСОБА_1 пояснив, що з приводу вживання ненормативної лексики в присутності сина у них з матір`ю дитини виникали неодноразові конфлікти. Крім цього, на підтвердження начебто його винуватості до матеріалів справи додано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, в якому ОСОБА_2 просила провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 щодо виховання спільної дитини. Ні в протоколі прийняття заяви, ані в поясненнях ОСОБА_2 не вказано жодних відомостей про вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій, у тому числі, вживання ним нецензурних слів у присутності сина. За таких обставин, вважав недоведеним подію і склад вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Просив розглянути справу без його участі.

Представник ОСОБА_2 адвокат Підмогильна Я. Я. подала пояснення у справі, в яких просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Пояснила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникають конфлікти, у тому числі з приводу виховання спільної дитини, які переходять на особисті образи та погрози забрати сина без можливості матері спілкуватися з ним. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 608 від 07.10.2021 ОСОБА_1 визначено порядок спілкування з дитиною, однак 20.09.2024 батько забрав дитину та в установлені строки не повернув, про те, що вони з дитиною в цей час перебувають у лікарні, ОСОБА_2 не повідомив. Прибувши до лікарні, жінка виявила, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, веде себе неадекватно, в присутності дитини почав штовхати, принижувати, висловлюватись в бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою та забороною бачитися з сином. Внаслідок дій ОСОБА_1 жінка зверталася на гарячу лінію з протидії торгівлі людьми, запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей; а спільний син почав працювати з психологом. Після повернення від батька дитина повідомила про побиття його останнім лозиною; 04.10.2024 ОСОБА_2 звернулася до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення відносно сина домашнього насильства. Просила розглянути справу за відсутності її та ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а саме у конкретному випадку на орган внутрішніх справ (Національної поліції).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто, умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення до протоколу додано, зокрема, рапорт працівника поліції, зі змісту якого слідує, що 23.09.2024 о 10 год. 58 хв. ОСОБА_2 повідомила, нібито не може забрати свою 5-річну дитину, оскільки останню не віддає її батько (дитина проживає разом з матір`ю), та просила про допомогу поліції.

Як убачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, а також пояснень ОСОБА_2 , доданих до протоколу, остання просила працівників поліції провести профілактичну бесіду з її колишнім співмешканцем ОСОБА_1 з приводу виховання їх спільної дитини; пояснила, що між ними постійно виникають непорозуміння з приводу виховання сина.

Таким чином, сама потерпіла ОСОБА_2 у поданій заяві та поясненнях не вказувала про вчинення ОСОБА_1 стосовно неї у присутності неповнолітньої дитини домашнього насильства за обставин, указаних у протоколі.

Сам лише факт наявності між колишніми співмешканцями конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства відносно неповнолітнього ОСОБА_3 в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суперечка не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 173-2, ст. 245, 247, 251, 252, 254, 280, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. М. Шевченко