Справа №295/6343/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

16.04.2024 близько 14-00 год., ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого брата ОСОБА_2 , а саме: ображав словами брутальної лайки, погрожував фізичною розправою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Як вбачаться з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Судом також направлялось повідомлення про дату, час і місце судових засідань на адресу, вказану ним при складанні протоколу, однак конверт повернувся на адресу суду не врученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: в умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №290137 від 16.04.2024; довідкою про результати перевірки від 18.04.2024; рапортом поліції; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ; протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 ; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.; поясненнями ОСОБА_1 від 16.04.2024, в яких зазначає, що вину у скоєному визнає та просить суворо не карати.

Діями, що виразилися в умисному вчиненні дій психологічного характеру (висловлювання нецензурною лайкою, погрози в адресу потерпілого ОСОБА_2 ), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.