Справа № 346/338/24
Провадження № 33/4808/1005/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Бежука С.М.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 18 січня 2024 року о 13 годині 34 хвилин в м. Коломия по вул. Шевченка ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія в встановленому законом порядку із використання алкотерстер Алкофор 507, тест № 8 результат 0.31 проміле. Чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції допустили порушення діючого законодавства, а також матеріали справи не містять доказів, які б об`єктивно підтверджували вину у вчиненні правопорушення.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом.

Наголошує, що відеозапис прямо суперечить протоколу, оскільки згідно протоколу він керував 18.01.2024 року о 13:34 год. в м. Коломия по вул. Шевченка автомобілем Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а згідно відеозапису в цей час він спілкувався з працівниками поліції і не керував автомобілем.

Вказує, що із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, який він пройшов. Після проведення такого огляду, працівники полці не спитали його чи згідний він з його результатами і не запропонували пройти огляд в найближчому медичному закладі. Таким чином суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що працівники поліції належним чином пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Зазначає, що поліцейські не вручали йому примірник акту огляду на стан сп`яніння.

Також вказує, що в акті ознака алкогольного сп`яніння «почервоніння сітківки очей» не відповідає п. 3 розділу І «Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року №1452/735. Крім того в акті здійснено дописку слова «алкоголю», що є недопустимим.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що не має жодного юридичного значення той факт, що поліцейськими сфальсифіковано докази. Так, до матеріалів справи долучене направлення на огляд в Коломийську ЦРЛ, яке виписане 18 січня 2024 року о 13:39 год. і в дане направлення вже вписаний протокол про адміністративне правопорушення, який згідно даних самого протоколу поліцейський розпочав складати о 14:00 год. 18 січня 2024 року, тобто на 21 хв. пізніше після оформлення направлення.

Наголошує, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що йому належним чином було роз`яснено права, а саме не було роз`яснено права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України.

Також вказує, що йому не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката на місці події.

Адвокат Бежук С.М. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта, що його було порушено його право на захист, оскільки йому не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката на місці події не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2024 року серії ААД № 587354 (а.с. 1) 18 січня 2024 року о 13 годині 34 хвилин в м. Коломия по вул. Шевченка ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія в встановленому законом порядку із використання алкотерстер Алкофор 507, тест № 8 результат 0.31 ‰ проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Коломийського РВП старшим лейтенантом поліції Турчанським П.М. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та дав пояснення у відповідній графі: «вчора вживав алкоголь, сьогодні керував автомобілем».

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що йому належним чином було роз`яснено права, а саме не було роз`яснено права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України не є слушним, оскільки відповідно до вимог законодавства працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, таке було виконано працівниками поліції та підтверджується відеозаписами ат підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 5), підписана ОСОБА_1 та засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Алкофор 507» - 0,31 ‰ проміле, який перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та сітківки очей пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Алкофор 507», з результатом 0,31 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Зміст документу свідчить, що це рукописний документ який складений однією особою, а саме інспектором СРПП Коломийського РВП старшим лейтенантом поліції Турчанським П.М., відомостей про те, що інші особи дописували будь-які відомості в документ матеріали справи не містять, а тому твердження апелянта в цій частині не є слушним.

Твердження апелянта про те, що в акті ознака алкогольного сп`яніння «почервоніння сітківки очей» не відповідає п. 3 розділу І «Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є слушним, але не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено і інші ознаки сп`яніння які були виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 . Також суд при прийнятті рішення оцінює всі докази які містяться в матеріалах справи у своїй сукупності, бере до уваги і виявлені ознаки сп`яніння і результати огляду, а також і твердження самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апелянт наголошує, що поліцейські не вручили йому примірник акту огляду на стан сп`яніння, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не відмовився від отримання копій процесуальних документів. Відсутність копії акту у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав таку копію, йому відомий зміст протоколу та він користується передбаченими законодавством правами, зокрема правом на захист.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Коломийська ЦРЛ» (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та сітківки очей не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.

Твердження апелянта про, що поліцейськими сфальсифіковано направлення, а саме згідно даних воно виписане о 13:39 год., в той час як протокол складний о 14:00 год., тобто на 21 хв. пізніше після оформлення направлення не є слушним, оскільки водій не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, бо погодився з результатом огляду на місці, а направлення лише фіксує факт проходження огляду на місці. А розбіжності в написанні часу складання процесуальних документів не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції почав перехід дороги через пішохідних перехід, але на зустріч йому їхав транспортний засіб марки Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 , який не зупинився перед пішохідним переходом та проїхав перед працівником поліції створивши небезпечну ситуацію. Одразу після цього водій зупинився і до нього направився працівник поліції, повідомив про порушення ПДР та перевірив документи у водія ОСОБА_1 . В ході розмови працівник поліції запропонував водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 запитав чи у нього є вибір, на що працівник поліції повідомив водія про можливість огляду у медичному закладі. Далі зафіксовано процес проходження огляду на місці, під час якого ОСОБА_1 неодноразово не продував необхідної кількості повітря та вказав, що вживав алкоголь день перед тим. Працівники поліції, повідомили ОСОБА_1 , що в разі не проходження огляду на місці необхідно буде пройти в медичному закладі. Після цього ОСОБА_1 все ж пройшов огляд на місці, за результатами якого він перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом огляду і не бажав пройти повторний огляд у медичному закладі. Далі зафіксовано складення процесуальних документів та роз`яснення ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після складання процесуальних документів їх зміст було оголошено ОСОБА_1 , складенні документи останній підписав, надав пояснення у відповідній графі. Також ОСОБА_1 отримав копію процесуальних документів.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозапис прямо суперечить протоколу, оскільки згідно протоколу він керував 18 січня 2024 року о 13:34 год. в м. Коломия по вул. Шевченка автомобілем Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а згідно відеозапису в цей час він спілкувався з працівниками поліції і не керував автомобілем є слушним, разом з тим не впливає на законність висновків суду. Наявними відеозаписами зафіксовано рух транспортного засобу Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка з часу 13:32:30 по його зупинки 13:32:41, а спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції розпочалося 13:32:46.

Крім того не є слушним і твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом, оскільки відеозаписами зафіксовано рух та подальшу зупинку транспортного засобу Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 саме під керуванням ОСОБА_1 .

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом і бажання пройти огляд у медичному закладі, що було розцінено працівниками поліції як згода з результатом, а тому твердження апелянта про те, що після проведення огляду, працівники полці не спитали його чи згідний він з його результатами і не запропонували пройти огляд в найближчому медичному закладі не є слушним.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Також згода ОСОБА_1 з результатом огляду на місці підтверджується наявними відеозаписами на яких ОСОБА_1 не заперечував результат огляду та не висловлював бажання пройти огляд у медичному закладі.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло