Справа № 456/2633/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1507/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондара Юрія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бондара Юрія Миколайовича на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 1 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 08 травня 2024 року, о 10 год. 39 хв., в с. Баня, Лисовицька по вул. Курортній, 17, Стрийського району, Львівської області, керував транспортним засобом «MAN TGХ» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Бондар Ю.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним та необ`єктивним з`ясуванням обставин справи, є необґрунтованою.

Наголошує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 мав конфлікт з працівниками поліції. Патрульні зазначали, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого відмовилися надати йому прилад «Драгер» повідомили, що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_1 , цього ж дня пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, який показав негативний результат, тобто він був тверезий та не вживав жодних наркотичних речовин, а складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося у зв`язку із неправомірними діями працівників поліції.

Повідомляє, що ознаки сп`яніння які були повідомлені водію на місці зупинки транспортного засобу та ті які зазначені у протоколі відрізняються. Окрім того наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду, а лише просив працівників поліції надати йому письмове направлення в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що працівники поліції вказав у протоколі невірний час, а направлення водія для проведення огляду було складено у відсутності ОСОБА_1 , окрім того патрульні відмовилися вручити водію дане направлення в письмовій формі.

Наголошує, що ОСОБА_1 є водієм вантажного автомобіля, це є його єдиним джерелом доходу, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та вагітна дружина.

Звертає увагу, що від моменту зупинку транспортного засобу до моменту складання протоколу та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння пройшло більше двох годин.

Окрім того, судом першої інстанції безпідставно не допитано свідка ОСОБА_2 .

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №798772 від 8 травня 2024 року (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MAN TGX» р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук, бліде забарвлення обличчя, розширені зіниці очей), від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), з якого встановлено, що у ОСОБА_1 , було виявленого ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук, блідість обличчя, розширені зіниці очей, від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився;

- рапортом працівника поліції (а.с. 5), з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «MAN TGX» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у зв`язку із порушеннями ПДР України, під час опитування у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (блідість обличчя, поведінка, яка не відповідала обстановці, розширені зіниці, тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 6), з яких встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

- інформацією з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2095503 від 8 травня 2024 року (а.с. 7), з якої встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом порушив вимоги знаку 3.41 ПДР України;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «MAN TGX» р.н.з. НОМЕР_1 та опитування водія ОСОБА_1 під час якого працівниками поліції повідомлено водію про відеофіксацію, причину зупинки та встановлено, що він перебуває в розшуку РТЦК та СП, запропоновано йому проїхати для складання протоколу про адміністративне правопорушення до РТЦК та СП, окрім того у водія було виявлено ознаки сп`яніння (поведінка, яка не відповідала обстановці, блідість обличчя, тремтіння пальців рук) у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який водій погодився пройти, разом із тим відмовився виходити з транспортного засобу, не реагував на вимоги працівників поліції, після чого працівник поліції уточнив, що водій необхідно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки виявлені ознаки також відповідають стану наркотичного сп`яніння, роз`яснено водію наслідки відмови від проходження огляду в медичному закладі, після чого водій не виконував розпорядження працівників поліції, намагався вказувати патрульним, як вони повинні проводити огляд на стан сп`яніння, намагався затягнути час, не виходив з транспортного засобу, у зв`язку із чим працівники поліції зафіксували його дії, які вказували, на відмову від проходження огляду, після чого ОСОБА_1 було повідомлено, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, апеляційний суд зазначає, що водій не погодився, щоб працівники поліції доставили його для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичний заклад. Патрульними ознайомлено ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, відсторонили водія від керування автомобілем.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не ставлять у провину п.2.9 А ПДР України.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, апеляційний суд розцінює критично.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735..

Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 12 розділу І цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу 2 Інструкції встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Апеляційним судом встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували водію проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте він не виходив із свого транспортного засобу, не виконував їх законних вимог, у зв`язку із чим патрульними зафіксовано дії ОСОБА_1 , які вказували на його відмову від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», жодного упередженого ставлення до водія в працівників поліції не було.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що дії працівників поліції відповідно до вимог ст. 267 КУпАП не оскаржено водієм у вищестоящий орган.

Аргументи апелянта, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння самостійно, який показав негативний результат (а.с. 30), не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки такий огляд було проведено з порушенням вимог п. 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у відсутності працівників поліції та по спливу двох годин з моменту виявлення у водія ознак сп`яніння.

Твердження апелянта, що ознаки сп`яніння які були повідомлені водію патрульними на місці зупинки транспортного засобу та ті які зазначені у протоколі відрізняються, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 ..

Доводи апелянта, що працівники поліції вказав у протоколі невірний час складання, а направлення водія для проведення огляду було складено у відсутності ОСОБА_1 , окрім того патрульні відмовилися вручити йому таке направлення в письмовій формі, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було описано вище за текстом.

Покликання апелянта на те, що від моменту зупинку транспортного засобу до моменту складання протоколу та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння пройшло більше двох годин, апеляційний суд розцінює критично, оскільки вимогами ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановляють лише термін доставки водія працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, а не час за який повинні бути виявлені ознаки сп`яніння та висловлена пропозиція пройти відповідний огляд.

Апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не був доставлений до медичного закладу, оскільки відмовився покидати власний транспортний засіб.

Що стосується доводів апелянта, що місцевим судом не допитано свідка ОСОБА_2 , та не враховано долучених пояснень, які отриманні на прохання адвоката Бондара Ю.М, (а.с. 25-26), то апеляційний суд не приймає такі до уваги

Свідок особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, які підлягають установленню по справі про адміністративні правопорушення (частина перша статті 272 КУпАП).

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що ОСОБА_2 перебувала в транспортному засобі «MAN TGX» р.н.з. НОМЕР_1 в якості пасажира 8 травня 2024 року.

Окрім того, ОСОБА_1 повідомив в судовому засіданні, що свідок ОСОБА_2 є його дружиною та на момент події була вагітною, що викликає сумніви в тому, що вона могла перебувати з чоловіком в цей день в транспортному засобі «MAN TGX» р.н.з. НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Бондара Ю.М. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 1 жовтня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бондара Юрія Миколайовича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.