ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9821/24Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 33/817/673/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представаника ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 21.04.2024 о 20 год. 40 хв. на вул. Лепкого, 6 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810 ARCD-0524» (повірка дійсна до 12.12.2024) та проведення такого огляду у КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради водій категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовує вимоги відсутністю в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому вказує на те, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вживав пиво, що не заборонено законом, оскільки не відбулась дорожньо-транспортна пригода. Крім цього, вважає, що технічний прилад газоаналізатор «Alcotest 6810 ARCD-0524», за допомогою якого поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти на місці огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, не сертифікований згідно з вимогами закону, оскільки строк дії його сертифікату закінчився 07.06.2023, а відтак не може використовуватись для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Також вказує на відсутність підстав для проходження огляду його довірителя на стан спяніння.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя місцевого суду обгрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 21.04.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, направленні ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписах з нагрудних камер працівників патрульної поліції № 475694, № 472558 (назва файлу«export-o6noq»), на якому що під час приїзду патрульних поліцейських за викликом на місце події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомили, що транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував саме ОСОБА_1 та вказали на нього (20 год. 56 хв. 20 год. 57 хв.). На запитання поліцейської ОСОБА_1 також відповів, що саме він перебував за кермом під час руху транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та зазначив, що запаркував свій автомобіль 10 хвилин тому і за цей час випив пиво (21 год. 04 хв. 30 с. 21 год. 04 хв. 35 с.).

Також суд допитав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили що ОСОБА_1 після конфлікту між ним та подружжям Готок відлучався з місця події для того щоб припаркувати автомобіль, після чого вживав пиво.

Суд допитав також свідка ОСОБА_2 , який показав, що 21.04.2024, коли він керував транспортним засобом. У нього стався конфлікт з водієм іншого транспортного засобу, а саме з ОСОБА_1 , останній зупинив свій автомобіль та, вийшовши з нього, розпочав із свідком бійку. Дружина свідка викликала поліцію. Також у цей час до них підійшли працівники карного розшуку, які залишались на місці події до приїзду патрульних поліцейських. Зазначив, що після бійки та до приїзду патрульних ОСОБА_1 весь час перебував разом з ними на вулиці та алкогольні напої при цьому не вживав. Зауважив, що ОСОБА_1 відганяв автомобіль десь на 10 м, а тому у цей час не завжди був у полі зору свідка, а також свідка ОСОБА_3 , яка показала, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, який заблокував виїзд їхнього автомобіля. Після бійки та до приїзду патрульних поліцейських ОСОБА_1 з місця події не відходив та алкогольні напої не вживав.

Отже, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відрізняються в частині того чи ОСОБА_1 відлучався з місця події для паркування автомобіля тому показання свідка ОСОБА_3 викликають сумнів у їх достовірності оскільки вони суперечать поясненням її чоловіка та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В звязку з наведеним, а також тим, що між нею та ОСОБА_1 склалась конфліктна ситуація наявні підстави їм не довіряти оскільки допитані судом та поліцейськими на місці події свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 показали що до приїзду поліцейських ОСОБА_1 відлучався на автомобілі з місця конфлікту для того щоб припаркувати транспортний засіб та перебував поза їх видимістю ( ОСОБА_2 ) та після того як припаркував його вживав пиво ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), тому вважаю що у поліцейських не було підстав предявляти йому вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння оскільки самі поліцейські не були безпосередніми свідками керування ОСОБА_1 автомобілем, а вимога про проходження огляду на стан алкогольного спяніння може бути предявлена лише особі, яка є водієм, тобто за підтвердження факту безпосереднього керування нею автомобілем до моменту зупинки її поліцейськими чи у випадку наявності в справі доказів того що вона керувала автомобілем та не відлучалась з місця події (конфлікту) з моменту зупинки до приїзду поліцейських, оскільки будь-яких заборон щодо вживання нею алкогольних напоїв після того як вона вже не керує транспортним засобом законодавцем не встановлено, окрім того коли вона є учасником ДТП( за вжиття алкогольних напоїв після вчинення якої водій притягується до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП) як і заборон залишати місце конфлікту.

За змістом статей 130 та 266 КУпАП огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення ст.130 КУпАП оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезовому стані.

Отже, застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного спяніння без доведення того, що особа керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, не становить складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід скасувати, апеляційну скаргу його представника- задовольнити, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представаника ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя