ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/669/24 Справа № 233/3817/23 Суддя у 1-й інстанції - Міросєді А. І. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., -

УСТАНОВИЛА:

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

На зазначену постанову ОСОБА_1 21.12.2023 р. подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів жодних мотивів, які свідчать про те, що він саме з поважних причин не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього судом, про що свідчать його клопотання, направлені ним до суду, про перенесення судового засідання (а.с. 16, 22), а отже повинен був цікавитись судовим розглядом.

Розгляд справи за ст. 130 КУпАП не передбачає імперативної норми про участь в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

За наявності вищевказаних обставин посилання ОСОБА_1 щодо необізнаності про розгляд справи є несумісними з фактичними обставинами справи.

Право бути присутнім під час судового розгляду є альтернативним правом. Сторони адміністративно-деліктної справи повинні вживати самостійних заходів для реалізації даного права.

Неучасть особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні не є беззаперечними (поважними) підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна самостійно цікавитись рухом справи, реалізовувати свої права, гарантовані конституцією України та КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

За своєю правовою природою право на оскарження судового рішення полягає у тому, що особа, яка не згодна з судовим рішенням щодо неї, звертається до суду вищої інстанції для відновлення своєї репутації та захисту своїх прав, адже вважає, що суд попередньої інстанції прийняв незаконне рішення.

Отже в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.10.2023 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 ..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова