Єдиний унікальний номер 725/5825/24
Номер провадження 3/725/3021/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Чернівецької митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.483 ч.1 Митного Кодексу України громадянина Туреччини ОСОБА_1 , директора фірми «BOYUT PLANLAMA SNSAAT IHRACAT LIMITED SIRKETI», (Anbar Sb Mah. Kayseri Serbest Bolgesi 11.cad. No2/А Melikgazi/KAYSERI, Turkey) ,-

ВСТАНОВИВ:

До Першотравневого районного суду м.Чернівці надійшла справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.483 ч.1 МК України.

24.09.2024 захисник ОСОБА_1 адвокат Бишка Ф.Ф. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі. Вказував на відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження вини його підзахисного щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню до Чернівецької митниці для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступного:

Згідно вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України, завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до ч. 2 ст. 495 МК України посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що постановами Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.06.2024 та від 25.09.2024 вказану справу було повернуто на доопрацювання, зокрема вказано на відсутність документів, які підтверджують доводи, викладені у протоколі про порушення митних правил, перекладених українською мовою.

На виконання вказаних постанов до матеріалів справи долучено лист Чернівецької митниці, однак не надано жодних документів, на необхідність яких звертав суд.

Окрім цього, необхідність повернення справи для доопрацювання є наступні підстави:

Так, диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю за наступними кваліфікуючими ознаками: використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів; надання одним товарам вигляду інших; подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості.

У протоколі про порушення митних правил зазначено, що директор фірми «BOYUT PLANLAMA SNSAAT IHRACAT LIMITED SIRKETI» громадянин Туреччини ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів «постільна білизна з бавовни» кількістю 2200 комплектів, вагою 5230кг, «ковдри трикотажні із синтетичних волокон» кількістю 1800шт., вагою 3000кг; «подушка стьобана» кількістю 2125шт., вагою 2170 кг., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або таких, що містять неправдиві відомості щодо вартості товарів.

Таким чином, в рамках даної справи слід встановити чи були поданні до митного контролю документи підробленими або ж такими, що містять неправдиві відомості.

У відповідності до роз`яснень, які містяться у п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року №8 « Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи,дозвіл відповіднихдержавних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток таштампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особаотримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленного порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Так, з системного аналізу положень ст. 494 МК України вбачається , що протокол про порушення митних правил є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, являє собою відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення та має відповідати вимогам ст. 494 МК України відповідно до п. 4 ч. 2 якої у протоколі має бути вказано вид та характер порушення митних правил.

Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом. Тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та зважаючи на висновки, що містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії» можна дійти висновку, що фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, по суті становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Положеннями ст. 494 МК України встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Викладена у протоколі суть правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті МК України, за якою складений протокол.

Питання наявності чи відсутності складу порушення митних правил, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження. Натомість неоднозначне формування змісту правопорушення та відсутність конкретизації кваліфікуючих ознак правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України позбавляє суд можливості встановити предмет доказування у даній справі, оскільки поняття підроблених документів та документів, які містять неправдиві відомості за своєю суттю є різними.

Таким чином, митним органом у ході додаткової перевірки слід конкретизувати, які саме дії із перелічених у ч. 1 ст. 483 МК України були вчиненні громадянином Туреччини ОСОБА_3 .

Згідно вимог ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Так, санкція статті 483 МК України, за якою притягується ОСОБА_2 до відповідальності, передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів.

Отже, у випадку встановлення судом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, з нього підлягає стягненню штраф в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

За таких обставин, висновок експерта щодо оцінки вартості предметів порушення митних правил (транспортного засобу) є визначальним для накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

Так, митним органом надано до матеріалів справи висновок експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України №-0338 від 04.06.2024 щодо встановлення вартості товарів, які були предметом порушення митних правил. Згідно вказаного висновку вартість товарів визначена з використанням інформації про вартість подібних товарів з мережі Інтернет.

Разом з тим, питання ринкової вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил повинно вирішуватися особою, яка має спеціальні знання, за результатами проведення відповідних експертних досліджень (ст. 273 КУпАП).

Крім того, всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 із змінами, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Поряд з цим, згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 №522/1029/18 висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідома неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до вимог статті 527 МК України, по справі про порушення митних правил, в разі неповноти проведеного провадження, яке не може бути усунуте при розгляді справи, або при наявності інших обставин, які перешкоджають розгляду адміністративної справи по суті, суд виносить постанову про проведення додаткової перевірки.

На підставі вищевказаного, враховуючи те, що з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можливо, справу про порушення митних правил слід повернути начальнику Чернівецької митниці для проведення додаткової перевірки.

Керуючись ст.ст. 486,489,494,527 Митного Кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.483 ч.1 МК України громадянина Туреччини ОСОБА_1 - повернути начальнику Чернівецької митниці Державної митної служби України для проведення додаткової перевірки.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич