Справа № 336/3586/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса за місцем проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи (відповідно до протоколу): фінансовий директор АТ «Мотор Січ»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення №66/32-00-51-02-03, складеного 10.04.2024 начальником відділу податкового супроводження підприємств машинобудівної та інших виробничих сфер запорізького управління податкового адміністрування підприємств Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 , за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Мотор Січ» (код за , адреса: м.Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд.15), встановлено, що ОСОБА_1 вчинила порушення п.44.1 ст.44, п.п.а п.198.1, абз.1-3 п.198-2, абз.1,2 п. 198.3 ст.198, п. 200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.п.1 п.4, п.5 розділу V наказу МФУ «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 р.№21, зареєстрованого в МЮУ від 29.01.2016 №159/28289, внаслідок якого завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) на 294 314 гривень, що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (показник рядка 20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2023 року з урахуванням уточнюючих розрахунків) на суму 294 314 гривень ч.1 ст.163-1 КУпАП. Порушення вчинено на АТ «Мотор Січ» шляхом подання 20.12.2023 до контролюючого органу декларації з ПДВ за листопад 2023 року з невірно вказаними показниками податкової звітності, що виявлено актом від 15.02.2024 №115/32-00-51-02-03/14307794, порушення є триваючим. Примірник протокола направлено листом з повідомленням про вручення 10.04.2024.

Дані про свідків та їх підписи відсутні, пояснення особою, відносно якої складено протокол, не надавались, складено акт про неявку для складання протокола від 10.04.2024.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання завчасно та належним чином. Із врахуванням кваліфікації адміністративного правопорушення та положень ст.268 КУпАП, явка особи не є обов`язковою.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Фофановим Я.Л. та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подано письмові пояснення, за змістом яких сторона захисту просить розглянути справу без участі ОСОБА_1 та закрити провадження у даній справі за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові пояснення, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку із таким.

Статтею 256 КУпАП врегульовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Разом з цим, пояснення до акта перевірки не є поясненнями по суті складеного протоколу та не доводять ознайомлення особи із його змістом, належне направлення та вручення.

Крім того, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за ознаками вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, з підстав порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає декілька окремих складів адміністративного правопорушення, а саме: відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

При цьому, фактичні дані стосовно правопорушення, склад та подія його вчинення мають бути викладені в суворій відповідності до диспозиції статті.

Відповідно, саме у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме дії або бездіяльність вчинені певною особою, в чому полягає їх протиправність, тобто, обов`язковим є всебічне та повне відображення суті адміністративного правопорушення.

Проте, в даному випадку, при складанні протоколу не зазначено його об`єктивної та суб`єктивної сторони, які б відповідали диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, посадовою особою, яка складає протокол, має бути визначено форму вини, активну чи бездіяльну поведінку особи, яка свідчить про наявність саме в її діях складу певного адміністративного правопорушення.

В даному випадку, у протоколі міститься формальне посиланням на норми Податкового кодексу України, підзаконного нормативно-правового акта та наведено наслідки порушення таких норм, а саме посадова особа, яка склала протокол, не конкретизує, в чому полягає з боку ОСОБА_1 порушення п.44.1 ст.44, п.п.а п.198.1, абз.1-3 п.198-2, абз.1,2 п. 198.3 ст.198, п. 200.1, п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.п.1 п.4, п.5 розділу V наказу МФУ «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 р.№21, зареєстрованого в МЮУ від 29.01.2016 №159/28289.

Разом з цим, невизначене порушення наведених норм, на переконання начальника відділу ОСОБА_2 , призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) на 294 314 гривень, що, в свою чергу, призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (показник рядка 20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2023 року з урахуванням уточнюючих розрахунків) на суму 294 314 гривень.

Натомість, обставини вчинення правопорушення, наявність або відсутність втрат бюджету, завдання матеріальної шкоди не знайшли свого відображення у протоколі, що надійшов на розгляд суду.

Окремо суд наголошує, що з акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №115/32-00-51-02-03/14307794 від 15.02.2024 видно, що перевірка проводилась з 29.01.2024 по 13.02.2024 по декларації з ПДВ за листопад 2023 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків.

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність суб`єкта господарювання, як зазначено в акті, є фінансовий директор ОСОБА_1 з 02.12.2022 по день підписання акта, а також головний бухгалтер ОСОБА_3 з 07.12.2022 по день підписання акта. Тому не є зрозумілим, хто із зазначених осіб та в якій мірі відповідальний за допущені порушення (в разі підтвердження його складу та події). Посадової інструкції фінансового директора до протоколу не додано.

Більш того, до справи надано лише 1, 2, 49-50 сторінки акта перевірки (з приміткою про відповідність оригіналу), проте не становить цілісного документа, не є витягом.

В будь-якому разі, акт перевірки є лише доказом на підтвердження обставин вчинення правопорушення та його сутності, які в протоколі не конкретизовані.

Крім того, порушення ч.1 ст.163-1 КУпАП вочевидь неможливе з боку будь-якої особи, оскільки диспозиція вказаної норми власне й містить зміст порушення, вчинення якого, за умови наявності його складу і події у діях/бездіяльності особи (керівника або посадової особи підприємства, установи, організації), а також в разі дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності, має наслідком застосування визначеного санкцією частини статті стягнення.

Таким чином, запис у графі щодо суті порушення про те, що посадовою особою підприємства порушено вимоги ч.1 ст. 163-1 КУпАП, позбавлений сенсу.

Судом встановлено, що в протоколі вказано, що допущене правопорушення є триваючим.

Проте, виходячи з того, що податкові декларації за змістом п.49.1. ст.49 Податкового кодексу подаються за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, дата порушення має бути чітко визначена по певному звітному періоду, тобто, із врахуванням змісту протоколу, - за листопад 2023 року.

Уточнення декларації з податку на додану вартість не свідчить про тривалість правопорушення, проте, може мати значення для встановлення дати вчинення правопорушення.

За приписами п.49.2, 49.4 ст.49 Податкового кодексу, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Слід наголосити, що відповідно до п.49.8. ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. Тобто, якщо уповноважена посадова особа контролюючого органу прийняла відповідну декларацію, строки подання якої передбачені в даному випадку п. 49.18.1. зазначеної норми ПК України, саме до цих строків подання (в даному випадку 20.12.2023, проте, була подана й уточнююча декларація) й має прив`язку дата вчинення правопорушення й, відповідно, вказані порушення не мають триваючого характеру, оскільки не пов`язані із тривалим чи безперервним невиконанням обов`язків платником податків (суб`єктом оподаткування).

Разом з цим, податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II «Адміністрування податків, зборів, платежів» подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України (далі - Кодекс). Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу (п.1,2 наказу МФУ «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 р.№21, зареєстрованого в МЮУ від 29.01.2016 №159/28289).

Триваючим адміністративним правопорушенням, при цьому, є саме порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених певною правовою нормою. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок. Періодичність некоректного подання податкової звітності також не свідчить про тривалий характер правопорушення.

Суд наголошує, що наявними у справі доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення, на час складання протоколу й на момент проведення перевірки, складання акту, займала посаду фінансового директора, та відповідно до наявних в неї посадових обов`язків є відповідальною на подання податкової звітності. Належним чином засвідченого наказу, посадової інструкції, статута юридичної особи у справі не міститься.

Враховуючи наявні докази, відсутні й дані щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час складання протоколу й належне надіслання копії протоколу.

Проте, п.12,13 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МФУ №566 від 02.07.2016, зареєстрованим в МЮУ 27.07.2016 за №1046/29176 у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (додаток 2).

Так, матеріалами справи не підтверджено ані надіслання запрошення, ані копії протоколу.

У додатках до протоколу міститься запрошення на складання протоколу, супровідний лист до протокола, проте, їх формування не засвідчує належного порядку надіслання та вручення. Опису вкладення до поштового відправлення та підтвердження відправки засобами поштового листування у матеріалах справи немає.

Крім того, п.61.1 статті 61 Податкового кодексу України встановлено, що податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення податкового контролю є, зокрема, здійснення перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 п. 62.1. ст. 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За нормою з п.86.1. ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (абзац другий п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України).

Разом з цим, у разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці), платник податків згідно з п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України має право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення. За результатами перевірки у випадках, встановлених п.58.1. ст.58 Податкового кодексу України, контролюючий орган виносить податкові повідомлення-рішення, які згідно з п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Адміністративне оскарження передбачає подання платником податків скарги до контролюючого органу вищого рівня, який може скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства, що передбачено п.55.1. ст.55 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з п. 56.15 ст.56 Податкового кодексу України протягом розгляду контролюючим органом вищого рівня скарги платника податків на рішення контролюючого органу сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. А днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (другий п.п. 56.17.5 ст. 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.56.18 ст. 56 ПК України платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, як видно з письмових пояснень захисника, за результатами винесеного акта від 15.02.2024 №115/32-00-51-02-03/14307794 та розгляду заперечень АТ «Мотор-Січ» податковим органом складено податкові повідомлення- рішення від 27.03.2024 №2, №2, отримані платником податків 29.03.2024, які наразі оскаржуються підприємством, тобто, вважаються неузгодженими. Зазначені дані підтверджені копію ухвали Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3391/24 від 22.04.2024 про прийняття позовної заяви до розглядута відкриття провадження в адміністративній справі (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/118524959). За змістом ухвали 15.04.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (далі - позивач) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.03.2024 №2.

Натомість, наявними матеріалами справи не підтверджено, що вказане податкове повідомлення-рішення має відношення до даної справи, тому твердження захисника суд не приймає, що не впливає на висновки суду у даній справі з наведених вище підстав.

Суд наголошує, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі собою такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень. Натомість, доказів узгодження між платником податку та контролюючого органу наявного грошового зобов`язання, якщо воно виникло, не надано.

Проте, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, засвідчене податковим органом внаслідок податкової перевірки, може утворювати склад адміністративного правопорушення лише за умови та з моменту наявності узгоджених податкових повідомлень-рішень, що підтверджуватимуть наведені факти.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

З приводу положень ст. 38 КУпАП, суд зауважує, що відсутність складу правопорушення унеможливлює застосування цієї норми.

Керуючись ст. 9, 38, 163-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя (Рішення КСУ справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік