Справа № 347/1473/24
Провадження № 33/4808/1008/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, українця,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин: 19 червня 2024 року о 15 год. 32 хв. в с. Город по вул. Підгірська Косівського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується із Постановою вважає її незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, так як в процесі судового розгляду не в повному об`ємі досліджено всі обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та при розгляді справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції було порушено принципи змагальності, та право на справедливий суд. Сторону позивача суд не ознайомив з відео доказами правопорушення, тим самим не дав можливості юристу, який не був присутнім при винесені адміністративних протоколів, сформулювати правову позицію та надати суду першої інстанції відповідні пояснення. Позивач та його захисник не проживають в Івано-Франківській області, і не в змозі приїхати до суду в м. Косів, щоб ознайомитися з відео-доказами. Суд першої інстанції приєднав позивача до справи, в електронній формі, але не прикріпив до справи відео з нагрудної камери поліцейського.

Вказує, що судом не доведена законність зупинки, оскільки ОСОБА_1 не рухався, а стояв на дорозі. Працівники поліції безпідставно вимагали пройти стан огляду на сп`яніння, у особи, яка на момент вчинення правопорушення не була водієм.

Зазначає, що протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності, та інші докази є незаконними та мають елементи підроблення.

Наголошує на необхідності скасувати винесені постанови, а саме: постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА 2430668 від 19 червня 2024 року 20:10:09 про притягнення його за ч. 1 ст. 126, та постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА 2430286 від 19 червня 2024 року 18:08:30 за ч. 5 ст. 121, як такі, які винесені з елементами підроблення документів, та перевищенням повноважень.

Вказує, що відео-доказів, що він рухався без паска безпеки не надано.

Також зазначає, що йому не було надано правової допомоги, чим було порушено ст. 59 Конституції України.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Він підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та закрити провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Щодо доводів апелянта доходжу наступних висновків.

Так, твердження апелянта, що працівники поліції не забезпечили йому реальне право на адвоката не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2023 року серії ААД № 806796 (а.с. 1) 19 червня 2024 року о 15 год. 32 хв. в с. Город по вул.. Підгірська Косівського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`янінні водій, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським офіцером громади Косівського РВП ГУНП капітаном поліції Шатруком І.П,, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

В протоколі зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а саме, що він відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: порушення мови, координації зіниці не реагують на світло відмовився від огляду на стан сп`яніння та не підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Косівська ЦРЛ (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , проте від проходження огляду відмовився в присутності лікаря.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 14), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції зупинились перед транспортним засобом марки КІА д.н.з. НОМЕР_1 та мали намір перевірити документи у водія, але водій не виконував вимог працівників поліції, що призвело до подальшого затримання водія та доставлення у відділення поліції для встановлення даних. Також зафіксовано як водієві ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан сп`яніння не за місцем затримання, але від такого останній відмовився. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а після складання процесуальних документів ОСОБА_1 було оголошено зміст документу, ОСОБА_1 відмовився підписувати документ та отримувати копії.

Відеозаписи мають бути достатніми для встановлення фактичних обставин справи, послідовними щоб мати можливість перевірити суттєві обставини, які б дозволили перевірити процедуру проходження огляду та відповідні дії працівників поліції та повинні містити відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи у хронологічній послідовності,

Крім того відповідно до п. 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 р. за №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В порушення зазначеного наказу МВС, поліцейськими надано до суду першої інстанції, відеозаписи, які є неповними, фрагментарними, які не відображають повністю обставин правопорушення.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Пояснення ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що автомобілем не керував, а лише стояв на дорозі не спростовуються змістом відеофайлів, з яких вбачається, що останній заперечував факт керування транспортним засобом.

Слід зазначити, що апеляційний суд розглядає скарги на рішення суду першої інстанції керуючись нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи доходжу до висновку, що працівники поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушили процедуру огляду, вимоги ст. 266 КУпАП та приписи Інструкції, що є підставою для закриття провадження по справі.

Так працівниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 не було оголошено явних ознак сп`яніння так само, які і не було вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Як вбачається з відеозаписів працівники поліції тільки висловлювали вимогу перевірити документи у ОСОБА_1 , який сидів на місці водія. Дану вимогу водій не виконав, мотивуюче це тим, що він не порушував ПДР та не був зупинений під час керування транспортним засобом. В подальшому працівники поліції затримали ОСОБА_1 та доставили у відділення поліції де вже була пропозиція пройти огляд. З моменту зупинки та фактичного складання протоколу пройшло більше 3 годин, що свідчить про неправомірність дій працівників поліції.

Вражаю, що у працівників поліції не було підстав доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки під час зупинки працівниками поліції не було виявлено жодних ознак сп`яніння, не було їх оголошено ОСОБА_1 , за умови правомірності вимог, тобто наявності ознак сп`яніння та відмови водія пройти огляд за місцем зупинки.

Також, як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на наркотичне сп`яніння, проте матеріали справи містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), проте вказаний процесуальний документ не складається в разі проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння.

В той же час у направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Косівська ЦРЛ (а.с. 4) взагалі відсутні ознаки сп`яніння, на основі яких працівники поліції направляють особу на огляд у медичний заклад.

Також матеріали справи містять рукописне направлення на ім`я директора КНП Косівської ЦРЛ (а.с 5) у якому вказано, що ОСОБА_1 було направлено на огляд, як на стан алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, що також свідчить про неправомірність дій працівників поліції та порушення процедури огляду.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 у медичному закладі відмовився здавати кров для проведення необхідних аналізів, але не відмовлявся здати інші біо-матеріали, зокрема сечу.

Вказана сукупність доказів свідчить про відсутність будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 на час його зупинки, що унеможливлювало його направлення на огляд, як на стан алкогольного, так і на стан наркотичного сп`яніння. А також у зв`язку з відсутністю пропозиції проїхати в медичний заклад для огляду на місці зупинки, подальше доставлення ОСОБА_1 в медичний заклад з відділення поліції слід вважати незаконним.

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати, що працівниками поліції грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП та приписи Інструкції, під час проведення огляду та складання протоколу, який є актом обвинувачення в скоєнні адміністративного правопорушення, що безпідставно залишено поза увагою суддею суду першої інстанції.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи те, що під час апеляційного розгляду справи було встановлено порушення вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , доходжу висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, то провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначені вище порушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Слід також зазначити, що апеляційний суд не в праві виходити за межі обвинувачення, яке ставиться у вину згідно проколу та повноважень визначених ст. 294 КУпАП, тому вимоги апелянта про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА 2430668 від 19 червня 2024 року та постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА 2430286 від 19 червня 2024 року не підлягає до задоволення.

Із урахуванням викладеного, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову суду скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАН.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло