ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/359/24

Провадження № 33/4820/314/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Швеця О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Швеця О.О., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 28 січня 2023 року о 09 год. 27 хв. керував автомобілем "Opel Astra", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. 1 Травня, 68/1, в м. Старокостянтинів Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Швець О.О. просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт переконує, що із переглянутих відеозаписів з місця події у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння. Вказує, що виявлений показник тестування ОСОБА_1 , згідно роздруківки приладу Драгер, знаходився на рівні мінімальної межі, із допустимою нормою в 0,2 % проміле, з таким, останній, не погодився, оскільки не вживав алкогольні напої. Зазначає, що із акту медичного огляду № 6 від 28.01.2024 року та долучених до матеріалів адміністративної справи відеозаписів із нагрудних камер поліцейських слідує, що 28.01.2024 року за допомогою приладу АлкоФор 307 лікарем ОСОБА_2 було проведено тестування на алкогольне сп`яніння водія ОСОБА_1 , та результат тесту становив: о 09.40 год. - 0,22 % проміле, о 10.00 год. - 0,24 % проміле. Переконує, що згідно технічних характеристик приладу АлкоФор 307 границі допустимої похибки: від 0 до 0,25 мг/дм3 - ± 0,05 мг/дм3; понад 0,25 - 20 %, що підтверджується відповіддю від офіційного представника виробника вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, під торговою маркою АлкоФор в Україні ТОВ «Сорбполімер-аналітик» від 03.04.2024 року № 03/04/24-03, а також інструкцією з експлуатації АлкоФор 307, яку надало вказане товариство. Сторона захисту звертає увагу, що відповідно до опису типу газоаналізаторів АлкоФор він дає можливість обчислення та індикації вмісту етилового спирту в крові людини за співвідношенням: масова концентрації парів етилового спирту в повітрі 1 мг/дм3 відповідає вмісту алкоголю в крові 2,1 %о, границі допустимої похибки АлкоФор 307: від 0 до 0,25 мг/дм3 - ± 0,05 мг/дм3; понад 0,25 - 20 %. Відтак, за допомогою математичного розрахунку, для переведення значення похибки із мг/дм3 в проміле (Ко) встановлюємо, що 0,05 мг/дм3 це 1/20 від 1 мг/дм3, після чого 2,1 %о ? 20 = 0,105 %о. Отже похибка приладу АлкоФор 307 в 0,05 мг/дм3 дорівнює значенню 0,105 %о (проміле). Апелянт переконує, що в даному випадку, враховуючи технічну похибку приладу у розмірі 0,05 мг/дм3, що рівнозначно 0,105 %о (проміле), можна стверджувати, що результат тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 о 09.40 год, становив 0,115 %о (проміле), а о 10.00 год, становив 0,135 %о (проміле). Відтак, сумнів у показниках алкотесту мав тлумачитись на користь водія, і показник в 0,115 %о (проміле) та 0,135 %о (проміле) не перевищує допустимого розміру алкоголю в 0,2 %о (проміле) і не міг вважатися станом алкогольного сп`яніння, та, відповідно, порушенням вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Крім цього, відповідно до вказаного вище акту медичного огляду у ОСОБА_1 відмічалась адекватна поведінка, він був орієнтований на місці, його мовна здатність була не порушена, а також відсутній запис у графі "запах алкоголю з рота", що дає підстави вважати, що такої ознаки лікарем під час огляду ОСОБА_1 виявлено не було. Окрім того, звертає увагу, що лікар переконала ОСОБА_1 між першим та другим тестуванням на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі здійснити ін`єкцію магнієм сульфату 250 мг/мл 25 % 5.0, яку він не бажав отримувати до завершення проходження огляду, але зрештою згодом погодився, однак, він не був попереджений про наслідки застосування такого медичного препарату. Під час тестування ОСОБА_1 , в медичному закладі, йому надавався мундштук у розпечатаному вигляді та який знаходився, певний час, на повітрі, що тягне за собою отримання хибного результату тесту. Також, перед проведенням тестування не було проведено контрольний забір повітря газоаналізатора. Посилається на те, що у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 вказано, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, замість зазначення про факт керування саме в стані алкогольного сп`яніння, як це зазначено в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто працівником поліції при складанні протоколу було порушено вимоги ст. 256 КУпАП щодо викладу суті адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із приписами ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції, дотримано не було, внаслідок чого було постановлено незаконне рішення у справі.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Суддя міськрайонного суду, розглядаючи справу по суті, визнаючи ОСОБА_1 винним у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, дійшов до висновку, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи і є безпідставним.

За змістом п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Матеріали справи свідчать про порушення, під час її розгляду вимог ст.245 КУпАП, відповідно до яких для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У розглядуваній справі суд не вжив усіх заходів для з`ясування обставин вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №255425.

З названого протоколу (а.с.2) слідує, що у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він, у вказаному місці, керував зазначеним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Приймаючи рішення у справі, суд не дав оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , як доказу його вини, оскільки викладена в протоколі об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якої, за порушення п.2.9а ПДР водії несуть адміністративну відповідальність в разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не з ознаками алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд не з`ясував причини розбіжностей у показниках приладу «Драгер», яким було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу, результат 0,25% проміле, та приладу «Алкофор 307», яким було проведено двічі огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , в медичному закладі, результати 0,22% проміле (о 09:40 год.) та 0,24% проміле ( о 10:00 год). При цьому не перевірив технічні характеристики газоаналізатора «Алкофор 307», яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , лікарем-наркологом КНП «Старокостянтинівська БПЛ», та чи є в його діях об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

З матеріалів справи, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 28.01.2024(а.с.3) слідує, що у вказаний день, у медичному закладі КНП «Старокостянтинівська БПЛ» водію ОСОБА_1 лікарем-наркологом ОСОБА_2 дійсно проводився, за його згодою, огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Алкофор 307», який перший раз показав результат 0,22% проміле алкогольного сп`яніння, через 20 хв. повторно проведено, цим же приладом, огляд, результат показав 0,24%о.

Зі змісту листа директора ТОВ «СОРБПОЛІМЕР АНАЛІТИК» від 03.04.2024 №03/04/24-03 слідує, що дане товариство з обмеженою відповідальністю є офіційним представником виробника вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, під торговою маркою АлкоФор в Україні, та підтверджується наявність границь допустимої похибки приладу АлкоФор 307 (а.с.74).

Відповідно до Інструкції до приладу «Алкофор 307», технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку, границі допустимої похибки: від 0 до 0,25мг/дм3+/- 0,05мг/дм3; понад 0,25-20%.

Із відповіді на запит захисника Швеця О.О. ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», своїм листом від 09.04.2024, (а.с.96) роз`яснив, що для результатів вимірів 0,22% та 0,24 % проміле границя абсолютної похибки газоаналізтора АлкоФор 307 становить +-0,1% проміле.

Відповідно 0,22% - 0,1% становить 0,12% проміле, а якщо показник 0,24%-0,1%=0,14% проміле.

Крім того, з даних акту КНП «Старокостянтинівська БПЛ» вбачається, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відмічалась адекватна поведінка, він був орієнтований на місці, його мовна здатність була не порушена, а також відсутній запис у графі "запах алкоголю з рота", що дає підстави вважати, що такої ознаки лікарем, під час огляду ОСОБА_1 , виявлено не було.

З огляду на вказане, зокрема на те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у розмірі 0,22% проміле та 0,24% проміле, встановлений приладом «АлкоФор 307», знаходиться в межах допустимої похибки даного приладу, визначеної його технічними характеристиками, а обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, це виключає в діях особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку з вищенаведеним, висновок КНП «Старокостянтинівська БПЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 28.01.2024 та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №255425 не можуть бути прийняті як докази винуватості особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в його діях відсутня об`єктивна сторона цього правопорушення - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Наведені обставини, з урахуванням приписів п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП дають підставу для скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Швеця О.О. задовольнити.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2024 стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша