КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3054/2024
Справа № 759/2172/24
Головуючий в суді І інстанції Журибеда О.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.3б, 10.3 ПДР, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за порушення п. 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень), стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 20 січня 2024 року о 12:30 в м. Києві по вул. Стеценка - пл. В.Марченка, керуючи транспортним засобом Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню ситуацію, під час перестроювання з другої смуги в першу смугу не пропустив та здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в першій смузі руху в попутному напрямку, внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.3б, 10.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою в частині стягнення судового збору, ОСОБА_1 подав 21 травня 2024 року апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року в частині стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 605,60 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що справа розглянута у його відсутність, що позбавило його можливості надати суду документи на підтвердження наявності у нього ІІ групи інвалідності. Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю ІІ групи.

Також до апеляційної скарги додане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що в зв`язку з розглядом справи у його відсутності це позбавило його можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк. Копію оскаржуваної постанови він отримав лише 22 квітня 2024 року, що підтверджується власноручно складеною розпискою в матеріалах справи. Оскільки він не володіє знаннями у сфері законодавства, а також не має коштів для оплати послуг з надання професійної правничої допомоги, з метою отримання правової консультації щодо правомірності та обґрунтованості оскаржуваної постанови він звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги. 15 травня 2024 року на зустрічі з призначеним адвокатом йому було роз`яснено, що оскаржувана постанова є незаконною в частині стягнення з нього судового збору, для часткового її скасування необхідно подати апеляційну скаргу. Також було повідомлено, що враховуючи дату винесення постанови та положення законодавства, станом на 15 травня 2024 року строк для подання апеляційної скарги було пропущено, але він має право при поданні апеляційної скарги звернутися з клопотанням про поновлення вказаного строку. Отже, про порушення своїх прав оскаржуваною постановою в частині стягнення судового збору він дізнався при зустрічі з адвокатом, після зустрічі з адвокатом ним було прийнято рішення про складання апеляційної скарги на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначав, що для отримання безкоштовної правової допомоги йому було необхідно надати до Центру певний перелік документів від державних органів на підтвердження свого майнового стану, збір вказаних документів потребував значного проміжку часу, без надання цих документів Центр не мав повноважень призначити йому для надання правової допомоги адвоката у день його звернення.

До клопотання надано копію довідки Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 20 травня 2024 року, згідно якої, ОСОБА_1 дійсно звертався до Центру на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги з питання оскарження до Київського апеляційного суду постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року в справі № 759/2172/24. Поряд з цим, на виконання п. 3 розділу І Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 21 грудня 2017 року № 4125/5, Центром було забезпечено перше конфіденційне побачення ОСОБА_1 з його адвокатом Тютюнником Г.В. 15 травня 2024 року, під час якого було узгоджено правову позицію щодо оскарження в апеляційному порядку постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року в справі № 759/2172/24.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено у відсутності ОСОБА_1 , без наявності в матеріалах справи доказів належного його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.3б, 10.3 ПДР, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, в частині висновків суду про встановлення винуватості ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення, а лише в частині стягнення з нього судового збору.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.

В письмових поясненнях від 20 січня 2024 року, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_2 зазначав, що є особою з інвалідністю ІІ групи згідно посвідчення НОМЕР_3 (а. с. 3), разом із тим, судом першої інстанції вказані обставини належним чином не перевірено і не надано їм оцінки.

Як вбачається з долученої до апеляційної скарги копії посвідчення НОМЕР_3, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення з ОСОБА_2 судового збору знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на те, що ОСОБА_2 доведено належними доказами факт встановлення йому в законному порядку ІІ групи інвалідності, що свідчить про наявність у останнього передбачених законом пільг по сплаті судового збору, постанова місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.3б, 10.3 ПДР, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 2.3б, 10.3 ПДР, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 605,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.