ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3236/24 Номер провадження 33/814/1098/24Головуючий у 1-й інстанції ДЯДЕЧКО І. І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області 26 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області 26 серпня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 08.01.2024 близько 05:00 в м. Кременчуці, по вул. Республіканська, 89, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Висновок лікаря-нарколога №659 від 08.01.2024. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про порушення строків складання протоколу, оскільки останній складено 11.06.2024, а подія відбувалася 08.01.2024, відсутність зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння та залучення свідків.

Окрім того, додатки до протоколу не містять відеозаписів на яких було б зафіксовано факт керування ним автомобілем.

Звертає увагу, що постанова суду не містить дослідження доказів, на підставі яких судом зроблено висновок про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №714739 від 11.06.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08.01.2024 в стані алкогольного сп`яніння,

копія протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №714120 від 11.06.2024 стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, з якої вбачається, здійснення наїзду автомобілем під керуванням ОСОБА_3 на громадянина ОСОБА_2 який вийшов на проїзну частину,

копія постанови про закриття кримінального провадження від 27.05.2024 стосовно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286-1 КК України,

висновок №659 КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, станом на 07:10 год. 08.01.2024,

відеозаписи з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції притягнутим ОСОБА_1 .

Так, постановою про закриття кримінального провадження від 27 травня 2024 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000064 від 08 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - закрито в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Копію постанови направлено до БПП у м. Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП для вирішення притягнення до адмінвідповідальності за порушення ПДР - ОСОБА_1 .

Вказаною постановою встановлено, що 08 січня 2024 року приблизно о 05 год. в м. Кременчуці по вул. Республіканській, 89, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який порушив ПДР та вийшов на проїзну частину в межах нерегульованого пішохідного переходу.

Зважаючи на встановлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученим висновком медичного закладу Кременчуцької міської лікарні планового лікування про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 08 січня 2024 року о 07:35 год., інспектором БПП м. Кременчук УПП в Полтавській області 11 червня 2024 року було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається факт спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 у відділку поліції, де поліцейський пояснює водію, що з слідчого управління поліції після винесення постанови про закриття кримінального провадження за фактом скоєної ДТП, на адресу патрульної служби надійшли матеріали для складання на водія протоколу за порушення ПДР України.

На питання поліцейського «Чи їздили до наркодиспансера?», водій відповів ствердно та був ознайомлений з висновком медичного закладу щодо встановлення в нього стану алкогольного сп`яніння.

В подальшому ОСОБА_1 були роз`яснені права та повідомлено, що на підставі вказаних документів на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення строків складання протоколу зважаючи на те, що події відбувалися 08 січня, а протокол складено 11 червня, апеляційний суд відхиляє як безпідставні, оскільки протокол було складено одразу після надходження матеріалів про закриття кримінального провадження та виклику ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції, а відтак визначені положеннями ст. 254 КУпАП строки складання протоколу застосовані бути не можуть.

Згідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Матеріалами справи доводиться, що постанова про закриття кримінального провадження винесена 27 травня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення - 1 червня 2024 року, тобто в межах строків вищевказаної статті.

Посилання апелянта на відсутність зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння не заслуговує на увагу, оскільки водієві інкримінується порушення п. 2.9а ПДР - керування в стані алкогольного сп`яніння, що вже доводиться відповідним висновком медичного закладу, на відміну від керування з ознаками алкогольного сп`яніння п. 2.5 ПДР, коли зазначення таких ознак в протоколі про адміністративне правопорушенням є обов`язковим.

Не є необхідним і залучення свідків та внесення їх даних до протоколу, оскільки огляд проводився в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, одразу після скоєної притягнутим ДТП. При цьому огляд на стан сп`яніння, у відповідності до норм п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння є обов`язковим в закладі охорони здоров`я у випадках скоєння дорожньо-транспортних пригод, яка мала місце в даному випадку.

Не беруться до уваги і твердження апелянта про відсутність відеозаписів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вказаний факт було встановлено під час досудового розслідування №0000064 від 08 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та описано в мотивувальній частині постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

При цьому, наслідком такого закриття провадження стало складання на ОСОБА_4 адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи скарги щодо не врахування судом при накладенні стягнення майнового стану правопорушника, обставини, що пом`якшують його відповідальність, є безпідставними, оскільки норми ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачають альтернативний вид та розмір стягнення, окрім визначеного статтею - накладення штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області 26 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна