Справа№672/432/24
Номер провадження 3/672/196/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., захисника Гризовського І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої у ПП «Фабрікс» ,

за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.04.2024 року, близько 08 год. 00 хв., керувала транспортним засобом Opel Vivaro, д/н НОМЕР_1 , поблизу будинку №1 по вул. Індустріальній у м. Городок, Хмельницького району, Хмельницької області, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, потворно протягом року (притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП згідно постанови серії ЕНА1776737 від 29.03.2024), чим порушила п.п.31.3 (б) ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 вину своєї підзахисної у вчиненому заперечив та пояснив, що вказаний транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки не використовувався нею з комерційною метою. Також вказує, що вона не була обізнана про факт проходження чи не проходження ним обов`язкового технічного контролю, оскільки він їй не належить, а використовується нею з дозволу власника у якості легкового автомобіля.

Захисник зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не повністю викладено фабулу обвинувачення, оскільки п.31.3 (б) є бланкетною нормою і відсилає до законодавства, яке регулює необхідність проходження технічного контролю транспортними засобами. Однак, оскільки норми такого законодавство не зазначені у змісті протоколу, то справа підлягає закриттю.

Також захисник вказує, що автомобіль на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення експлуатувався в Україні менше двох років, а тому не підлягав обов`язковому технічному контролю у відповідності до положень п.2 ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові докази у справі, проглянувши відеозапис що долучений до матеріалів справи, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.04.2024, в якому зокрема безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (а.с.3); копією постанови від 29.03.2024 та довідкою про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.4-5); довідкою ХРУП ГУНП у Хмельницькій області про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія (а.с 6); переглянутим відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу, з якого підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Разом із тим, суддя вважає безпідставними твердження захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП виходячи із такого.

Щодо не зазначення норм законодавства про необхідність проходження обов`язкового технічного контролю у змісті протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя вважає такі твердження захисника безпідставними.

Дійсно, протокол про адміністративне правопорушення по даній категорії справ (порушення ПДР України) повинен містити відповідні норми, які безпосередньо порушені особою, оскільки Глава 10 КУпАП «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» містить переважно банкетні (відсилочні) норми.

Однак, у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення від 11.04.2024 містить конкретний пункт ПДР України, порушення якого ставиться особі у вину, а саме п. 31.3 (б), що є цілком достатнім у даному випадку.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Таким чином, за вимогами чинного законодавства водій повинен уникати керування транспортними засобами, не маючи достовірної інформації про відповідність їх технічного стану та обладнання вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, тобто і тих, які не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Той факт, що особа не була обізнана про необхідність проходження даним видом транспортного засобу обов`язкового технічного контролю жодним чином не може свідчити про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку діє презумпція знання законодавства (лат. Ignorantia juris non excusat незнання закону не вибачається) кожен вважається таким, що знає закони. Цей обов`язок закріплений в ч. 1 ст. 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в ч.2 ст. 68 Конституції України.

Не бере до уваги суддя і твердження захисника про те, що оскільки даний транспортний засіб не використовувався з метою отримання прибутку (безпосередньо для здійснення певних перевезень вантажів), а виключно як легковий автомобіль, то він не підлягав обов`язковому технічному контролю.

Так, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 126/1030/17 містить наступний правовий висновок: категорія транспортного засобу «В» не визначає тип автомобіля, вона вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем. Тобто даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним. Віднесення автомобіля з кузовом, що є фургоном, за своїм типом до вантажного транспортного засобу, обумовлює необхідність проведення обов`язкового технічного контролю такого автомобіля).

В даному випадку, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Opel Vivaro, д/н НОМЕР_1 чітко вбачається, що він є «спеціалізований вантажний фургон», а отже підлягає до обов`язкового технічного контролю, без прив`язки до мети його використання.

Також безпідставні і твердження захисника про те, що автомобіль експлуатується в Україні менш двох років, а тому не потребує обов`язкового технічного контролю.

Такі твердження є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», де визначено, що: Обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Даний закон не містить визначення до прив`язки строку експлуатації транспортного засобу саме в Україні, незалежного від його віку.

Строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки (розділ І Загальні положення, МЕТОДИКИ товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092).

Оскільки, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Opel Vivaro, д/н НОМЕР_1 вбачається що він виготовлений у 2015 році, то він безумовно підлягає до обов`язкового технічного контролю і підлягав такому на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2024.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, тобто потворне протягом року вчинення будь-якого з правопорушень, передбачених частинами 1-3 цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, а тому на неї слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує її майновий стан: наявність сталого джерела доходів та офіційного заробітку; характер вчиненого правопорушення, яке є необережним, однак грубим порушенням ПДР України; особу правопорушниці, яка не вперше притягується до адміністративної відповідальності та жодних висновків для себе не робить.

Обставин, що пом`якшує відповідальність не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення у період воєнного стану у державі (п.5 ст.35 КУпАП).

Враховуючи конкретні обставини справи, керуючись ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Штраф слід стягнути за наступними реквізитами: (ГУК у Хмельницькій області /Хм.обл/ 21081300, , Казначейство України (ЕАП), рахунок № (IBAN): UA0022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху).

Стягувач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, , в особі органу що складав протокол: Хмельницьке РУП ГУНП в Хмельницькій області, 29000, вул. О.Скоблі 15, м. Хмельницький).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № (IBAN):UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір у справі Городоцький районний суд Хмельницької області ).

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя: