головуючий у суді І інстанції Коренюк А.М.
провадження № 33/824/4686/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаш Михайла Юрійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 30 липня 2024 року о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Драгоманова, 44 «а», у місті Києві, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну відео-камеру працівників поліції БК 470193, БК 473577.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаш М.Ю. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП або застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до статті 69 КК України, у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

працівники поліції не пропонували проходження огляду закладі охорони здоров`я;

працівники поліції не залучали посадових осіб Військову службу правопорядку для направлення ОСОБА_1 , знаючи про те, що останній є військовослужбовцем;

під час здійснення заходів затримання ОСОБА_1 працівниками поліції не роз`яснено його права та обов`язки, зокрема право на захист.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що не увімкнув ближнє світло фар. Зазначив, що він поспішав додому, була оголошена повітряна тривога та йому треба було відвести його дитину до укриття. Вважає, що працівники поліції мали викликати Військову службу правопорядку.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю. у судовому засіданні вказав, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду не підтверджена доказами, а працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гармаша М.Ю., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

відеоматеріал;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 липня 2024 року 22:45 год.;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2719489 від 31 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 122 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 30 липня 2024 року о 22 годині 23 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Драгоманова, 44 «а», у місті Києві, з вимкнений ближнім світлом фар у темну пору доби;

роздруківка з АРМОР на підтвердження отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

протокол ХН № 000934 про адміністративне затримання за частиною 1 статті 261 КУпАП від 30 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю. посилається на те, що ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (відеозапису із CD-диску № 1) вбачається, що працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів: «це ваші проблеми», працівник поліції ще неодноразово пропонував пройти огляд, однак ОСОБА_1 у відповідь на ці пропозиції виражався у бік працівників поліції нецензурною лайкою, кидався у бійку, поводився агресивно.

Враховуючи указані обставини, які зафіксовані відеозаписом, апеляційний суд вважає, що таку агресивну поведінку ОСОБА_1 , спрямовану на ухилення від надання чіткої відповіді, працівники поліції правильно розцінили як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та відповідно до вимог частини 3 статті 266-1 КУпАП, його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись не працівниками патрульної поліції, а військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення, зокрема, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Частиною 1 статті 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 2 указаної статті огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Згідно з частиною 3 цієї статті огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Зміст статті 266-1 КУпАП свідчить про те, що цією нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.

Тобто положення статті 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, а тому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта на те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння мав бути проведений Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

Крім того матеріали справи не містять даних про те, що у зазначений у протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця, а до апеляційної скарги додано лише службове посвідчення співробітника Державної прикордонної служби, відповідно до якої молодший лейтенант ОСОБА_1 займає посаду в Окремій комендатурі охорони забезпечення, а також його грамоти та нагороди.

За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції правомірно здійснювався у загальному порядку, встановленому статтею 266 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Гармаш М.Ю. просив зокрема застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до статті 69 КК України, у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною, а КУпАП не передбачає можливості накладення стягнення нижче нижчого розміру, ніж передбачено санкцією відповідної статті КУпАП, чи не призначення стягнення, яке є обов`язковим.

Посилання апеляційної скарги про необхідність застосування аналогії закону, зокрема статті 69 КК України, суперечить вимогам частини 4 статті 3 КК України, якою заборонено застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що коли його зупинили працівники патрульної поліції він поспішав додому, оскільки була оголошена повітряна тривога та йому треба було відвести його дитину до укриття, апеляційний суд враховує те, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, що їхав до укриття, будь-яким чином не виявив своєї стурбованості щодо загрози його життю або життю його дитини та не звертався до працівників поліції з вимогою прослідувати до укриття, відтак апеляційний суд відхиляє указані доводи ОСОБА_1 як підставу для скасування постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що сам по собі факт дії повітряної тривоги не звільняє водія від виконання покладеного на нього обов`язку, встановленого пунктом 2.5 ПДР, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гармаш Михайла Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова