Справа № 703/2531/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонерки,

до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Заступник начальника відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Матвєєв О.Д. направив до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №141242, відповідно до якого ОСОБА_1 13 травня 2024 року близько 14 год. 50 хв. за адресою: м. Сміла, вул. Т. Шевченка, 39а/11, здійснювала продаж алкогольних напоїв ОСОБА_2 в кількості 0,5 л без марок акцизного збору та ліцензії, чим порушила Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, тютюнових виробів» з рук повтороно протягом року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, свою вину у вчиненні правопорушення не визнала.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Елементами складу адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений на ОСОБА_1 за те, що вона здійснював продаж алкогольних напоїв з рук, без марок акцизного збору, повторно протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

При цьому, відповідальність за здійснення продажу алкогольних напоїв без марок акцизного збору та повторно протягом року ч. 3 ст. 156 КУпАП не передбачена. Вказані дії підлягають відповідальності за ч. 1 та ч. 4 ст. 156 КУпАП, а тому не охоплюються санкцією ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Слід звернути увагу на те, що ч. 3 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Так, приписами п. 7 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, лотків.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 травня 2024 року серії ВАД №141242 відсутнє посилання на конкретну норму Закону України (статтю, частину, пункт), яку порушила ОСОБА_1 , назву закону викладено в довільній формі, яка не відповідає законодавчо визначеному формулюванню. Суть правопорушення викладена формально, не конкретизовано, загальними фразами, склад адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення фактично є дублюванням змісту диспозиції ч. 1, 3 та 4 ст. 156 КУпАП.

Суд також зазначає, що відповідно до положень п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення) та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Водночас, шляхом візуального огляду протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що уповноваженим працівником поліції було внесено незастережені виправлення щодо правової кваліфікації адміністративного правопорушення шляхом її зміни з частини 4 на частину 3 статті 156 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 заперечувала факт продажу нею алкогольних напоїв з рук.

На підтвердження її вини у вчиненні правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення приєднано лише письмове її письмові пояснення від 13 травня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 13 травня 2024 року, заяву ОСОБА_1 про добровільну видачу 4-х пляшок з алкоголем баз марок акцизного збору та грошових коштів, фотозображення самої ОСОБА_1 , фотозображення 3-х пластикових пляшок, фотозображення 3-х грошових купюр та квитанцію про отримання та зберігання речових доказів.

Судом досліджено вказані докази та встановлено, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не містять відомостей щодо здійснення ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв з рук. Він зазначив, що жінка на ім`я ОСОБА_3 здійснила продаж йому алкоголю без марок акцизного збору в пластиковій пляшці об`ємом 0,5 л, за яку він заплатив 50 грн. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не зазначений як свідок, відомості у графі «Свідки» зазначенні як «пояснення додаються», хоча у разі наявності свідка в момент вчинення правопорушення інформація про таку особу, її прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання повинні бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Посадова особа, уповноважена складати протокол, зобов`язана записати всі відомості про особу з документів, що її посвідчують.

Заява ОСОБА_1 та квитанція про отримання речових доказів також не містить будь-яких доказів щодо здійснення ОСОБА_1 саме продажу алкогольних напоїв, а лише є формальним підтвердження згоди на вилучення предметів з послідуючим їх рухом. Крім того, у квитанції про отримання речових доказів міститися посилання на те, що вони були вилучені саме під час складання адміністративного протоколу за частиною 4 ст. 156 КУпАП, а не частиною 3, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Письмову пояснення ОСОБА_1 , її фотозображення, фотозображення пластикових пляшок та грошових купюр не є самостійними доказами вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП з урахуванням відсутності інших доказів її вини

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол.

Подія адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні доводиться доказами, вичерпний перелік джерел яких наведений у ст. 251 КУпАП, однак, на переконання суду, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП. При цьому, суд вважає, що наявність лише одних рапортів працівників поліції є не достатнім для притягнення особи до відповідальності із урахуванням того, що як у кримінальному процесі, так і у процесі у справах про адміністративні правопорушення діє принцип змагальності сторін та забезпечення доведеності вини, а сукупність доказів повинна оцінюватись з точки зору їх достатності та взаємозв`язку. За відсутності сукупності доказів є неможливим визнання доведеності вини у вчиненні відповідного правопорушення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, суд вважає, що її вина належним чином не доведена, достатніх доказів її вини не зібрано, тому справу належить закрити у зв`язку відсутністю в її діях складу правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази по справі три пластикові пляшки об`ємом дві пляшки по 0,5 л кожна та одна пляшка об`ємом 1 л, поміщені до камери зберігання речових доказів на підставі квитанції №4583, сейф-пакет WAR 1470154 - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Я. Биченко