Справа № 149/1002/24
Провадження №3/149/562/24
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

14.03.2024 об 11:31 год. по вул. В. Українця в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керувавла транспортним засобом Nissan QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно, за обставин, зазначених в протоколі, вона, чекаючи на свого чоловіка, вирішила розвернути автомобіль, побачила працівників поліції та переїхала через дорогу, від проходження огляду вона відмовилась. Вказала, що не вважає допущене порушення суттєвим, оскільки проїхала всього кілька метрів.

18.06.2024 від захисника ОСОБА_2 - адвоката Костюка С. М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй правопорушення, яке мотивоване тим, що вимога працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння є незаконною та необгрунтованою, оскільки працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння. Також адвокат посилається на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" давали їм право здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 . Крім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_2 копії протоколу про адміністративне правопорушення та виклику її до підрозділу для оформлення матеріалів. В судовому засіданні адвокат Костюк С. М., а також ОСОБА_2 вказане клопотання підтримали.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя враховує таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 290415, 14.03.2024 об 11:31 год. по вул. В. Українця в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керувавла транспортним засобом Nissan QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 від огляду відмовилась.

Відповідно до направлення на огляд до КНП "Хмільницька ЦЛ" від 14.03.2024 ОСОБА_1 , як водій в якого в результаті огляду проведеного поліцейським виявлено ознаки алкогольного спяніння, від проходження огляду в КНП "Хмільницька ЦЛ" відмовився.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з вимогами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування; лікарем закладу охорони здоров`я.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, з якого встановлено, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_2 за порушення норм ПДР України, а саме, п. 2.3 в. В ході спілкування з останньою працівники поліції запитали, чи не вживала остання алкоголь та чи не бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки вони вважають, що у неї є ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 спочатку погодилась пройти огляд на місці зупинки, поліцейські на місці зупинки підготували прилад "Драгер" для проведення огляду, однак ОСОБА_2 потім відмовилась від огляду за допомогою прилада та пояснила, що самостійно звернеться до лікарні. Коли співробітники поліції роз`яснили ОСОБА_2 , що огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я вона має пройти за направленням та в присутності співробітника поліції, вона повідомила про відмову від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. Поліцейські роз`яснили ОСОБА_2 , що відносно неї будуть складені адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП та винесено постанову про порушення ПДР щодо ременів пасивної безпеки, а автомобіль буде поміщено на арештмайданчик, після чого запропонували їй пройти до службового автомобіля для оформлення адміністративного матеріалу, на що ОСОБА_2 надала документи водія та вільно залишила місце зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що відмовитись від огляду їй порадили знайомі, однак мотиви відмови від проходження огляду вона пояснила незначною, на її думку, суспільною небезпечністю вчиненого, оскільки далеко вона не їхала, а чекала чоловіка. Відомостей про самостійне проходження огляду на стан сп`яніння, в тому числі його результати, ОСОБА_2 суду не надано.

При вирішенні питання про достатність доказів, наявних у справі, для ухвалення рішення, суддя зазначає таке. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання адвоката Костюка С.М. на те, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" давали їм право здійснювати законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , спростовується, дослідженим в судовому засіданні адміністративним матеріалом, а саме постановою серії ЕНА № 1654807, відповідно до якої 14.03.2024 об 11:31 год. по вул. В. Українця в м. Хмільник Вінницької області ОСОБА_1 керувавла транспортним засобом Nissan QASHQAI, д.н.з. НОМЕР_3 , який обладнаний ременем пасивної безпеки, будучи ним не пристебнута, чим порушила вимоги п. 2.3 в ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що штраф за вказаною постановою вона сплатила та не оскаржувала її.

Також суд критично оцінює твердження захисника про те, що ОСОБА_2 було позбавлено права на захист, не роз`яснено їй прав, не вручено копію протоколу, оскільки із дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівники поліції попереджали ОСОБА_2 про те, що відносно неї будуть оформлятись адміністративні матеріали, не затримували її, однак вона самостійно залишила місце зупинки транспортного засобу та пішла у невідомому напрямку. Крім того, вона не була позбавлена можливості скористатись своїми правами особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності, що і було нею реалізовано в ході судового розгляду, зокрема, правом на правову допомогу, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Щодо неточностей, допущених працівниками поліції при оформленні адміністративного матеріалу в частині прізвища особи, яка притягається до відповідальності, на які також вказує захисник, суд приходить до висновку, що в цілому вони не спростовують вчинення правопорушення ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, була зупинена працівниками поліції за порушення норм ПДР України та відмовилась від проходженння у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Незміна бланку посвідчення водія у зв`язку зі зміною прізвища " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 " (що підтверджено як самою ОСОБА_2 в судовому засіданні, так і рапортом інспектора СРПП, який оформляв матеріали про адміністративне правопорушення) жодним чином не впливає на кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також встановлені в ході судового розгляду обставини, що підтверджують факт вчинення нею правопорушення.

Суддя вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом підтверджена в ході судового розгляду дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів, що мають функції відеозапису, письмовими доказами, пов`язаними з процедурою проведення огляду на стан сп`яніння, постановою про накладення на неї адміністративного стягнення, яка нею не оскаржувалась та набрала законної сили.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що до ОСОБА_2 належить застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до статті 283 КУпАП суд присуджує також стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 27, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст.284, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно ст. 307 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Павлюк О. О.