Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої молодшою медичною сестрою в міській лікарні м. Рівного до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи вини у вчиненні адміністративного правопорушення, покликається на те, що суд першої інстанції не врахував, що правопорушення не призвело до тяжких наслідків, вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, є пенсіонеркою, вдовою, має хронічні захворювання, проживає одна та сплачує комунальні послуги.

Накладене адміністративне стягнення і судовий збір є для неї великим фінансовими витратами, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

У поданих на апеляційну скаргу запереченнях, представник потерпілої адвокат Богуцький О.Ю. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/1329/24 Суддя в суді І інстанції Сидоренко С.М.

Провадження № 33/4815/405/24 Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_2

(проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом встановлено, що 13 березня 2024 року о 08 годині 40 хвилин, на 330км+150м автодороги М-06 Київ-Чоп, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем "Mercedes Benz", р.н. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, виїжджаючи з другорядної дороги (М-06-05 "Південний під`їзд до м.Рівне") на головну (М-06 Київ-Чоп) не надала переваги в русі водію автомобіля "KIA Soul", р.н. НОМЕР_2 , яка рухалася по автодорозі М-06 "Київ-Чоп" в напрямку м. Львів. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Такими діями ОСОБА_1 порушила п.2.3 та п.16.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким надана правильна юридична оцінка.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вини у вчиненому не заперечує та просить застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП.

Так, положеннями ст. 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Згадана норма не передбачає обов`язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення.

Таким чином, можливість застосування звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення відноситься до повноважень суду.

ОСОБА_1 допустила грубе порушення правил дорожнього руху, у зв`язку з чим сталася дорожньо-транспортна пригода, яка несла реальну загрозу для життя та здоров`я людей.

Іншому учаснику ДТП завдана значна матеріальна шкода внаслідок пошкодження автомобіля. Відомості про її відшкодування в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для застосовування до особи порушника положення ст. 22 КУпАП.

При цьому, варто зазначити, що суд першої інстанції, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, призначив їй більш м`яке адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією цієї статті.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню нею аналогічних правопорушень.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись 124, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.