Справа № 496/3207/24
Провадження № 3/496/2023/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 130 ч.2, ст. 126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2024 року о 13:15 год., ОСОБА_1 на автодорозі М28,17 км, Одеського району Одеської області, керував автомобілем ВАЗ2101, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис.

При цьому, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2101, р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, порушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, 2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 130 ч.2, 126 ч.5 КпАП України.

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 20 травня 2024 року вказані провадження відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/3207/24.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до наступного.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч.2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду під відеозапис, про що поліцейським було складено протокол у відповідності до п.8 Порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 164939, ААД№164940 від 20.04.2024 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість від 20.04.2024 року, відповідно до якого, огляд в медичному закладі не проводився; довідкою інспектора СПА Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області Стариченко А., відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось; постановою серія БАД № 826498 від 30.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП; оглянутим відеозаписом, на якому зафіксована подія викладених адміністративних правопорушень, а також, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, однак його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, а протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на повторне, протягом року вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; ст. 126 ч.5 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; відомості про його особу, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у видіштрафу на користь держави у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відомості про власника транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 36, 40-1, 126, 130, 247, 268, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч.1, 126 ч.5 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення:

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

-за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 ( сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина