Справа № 504/2235/24
Номер провадження 3/504/2205/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця відділення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період розгляду справи надав підтвердження про призначення на посаду старшого оператора відділення електронної підтримки взводу радіоелектронної боротьби 306 окремого батальйону радіоелектронної боротьби ВОС 555813А, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024, до Комінтернівського районного суду Одеської області з ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16.07.2024 постановою суду вказані матеріали справи було передано Доброславській окружній прокуратурі Одеської області для перевірки фактів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України, проведення перевірки та вирішення питання про внесення відповідних відомостей про скоєне кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

04.09.2024 до суду повторно надійшли матеріали справи із довідкою за результатом розгляду повідомлення зі служби «102» від 31.08.2024 за підписом т.в.о. начальника СРПП ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області С. Бабаєва та висновком щодо відсутності підстав внесення відомостей до ЄРДР від 31.08.2024 за підписом слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області М. Бурковського. За результатом ознайомлення із наданими документами встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 286, 286-1 КК України. однак вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

Так, 06.05.2024 о 23:05 інспектором ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області В. Латкою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 443335, згідно якого 06.05.2024 о 18:45 год. за адресою: а/д Р-55 Одеса-Вознесенськ-Н. Буг, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю із порожнини рота. Проведено медичний огляд на стан сп`яніння КНП «ООМПЦЗ» ООР, проба позитивна. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення суду надано такі докази:

-рапорт, зареєстрований в ЄО за № 2170 від 06.05.2024;

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №443335 від 06.05.2024;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001494 від 06.05.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебував в алкогольному сп`янінні, що встановлено за результатом пройденого медичного огляду у КНП «ООМПЦЗ» ООР;

-відеофіксація, яка міститься на компакт-диску в матеріалах справи.

В судові засідання 25.09.2024 та 11.11.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про їх дати, час та місце повідомлявся належним чином. Відповідні оголошення про виклик до суду були опубліковані на офіційному веб-порталі «Судова влада України». 24.09.2024 до суду надійшли клопотання представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про ознайомлення із матеріалами справи та про перенесення судового засідання, призначеного на 25.09.2024. Клопотання про відкладення судового засідання було задоволено, про що представнику ОСОБА_2 на вказану ним поштову адресу було надіслано відповідний лист із повідомленням про відкладення судового розгляду з урахуванням необхідного для ознайомлення із матеріалами справи часу. Крім того, було надіслано судову повістку про виклик до суду в судове засідання, призначене на 11.11.2024. Конверт із зазначеним змістом повернувся до суду без вручення із відміткою АТ «Укрпошта» за закінченням терміну зберігання. Слід зазначити, що представником ОСОБА_2 у всіх клопотаннях вказано неповний контактний номер телефону із відсутністю однієї цифри, що унеможливлювало здійснити виклик особи в телефонному режимі з метою погодження наступної дати судового розгляду. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду з метою ознайомлення із матеріалами справи не з`явився, в судове засідання також не прибув, причину неявки суду не повідомив. Вказані обставини свідчать про умисне затягування розгляду справи та надає суду дійти висновку про зловживання з боку сторони захисту своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи для уникнення відповідальності.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку особи (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також беручи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах «Олександр Шевченко проти України» (заява № 8371/02, п.27, та «Трух проти України» заява № 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 були достовірно обізнані про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення про розгляд справи, суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судових засіданнях з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту.

Вище вказані дії суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст.130 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За результатом дослідження відеозапису події, долученого до матеріалів справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та судом встановлено, що водій автомобіля ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 ОСОБА_1 допустив грубе порушення вимог Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому, під відеофіксацію ОСОБА_1 на запитання працівника поліції щодо вживання ним алкогольних напоїв повідомив, що випив пів пляшки пива на кладовищі, після чого керував транспортним засобом. У зв`язку з причетністю особи до дорожньо-транспортної пригоди з постраждалими, огляд водія проводився в медичному закладі.

Надані суду докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

За результатом повного, об`єктивного та всебічного розгляду матеріалів справи, суддя приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наданими та дослідженими в ході судового розгляду матеріалами справи, які узгоджуються між собою.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова