Справа № 308/9142/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

працюючої черговою ВП ст. Ужгород «Укрзалізниц», яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 21.05.2024 року о 13.50 год. в АДРЕСА_2 , умисно висловлювала погрози в сторону свого колишнього чоловіка гр. ОСОБА_2 та нецензурно виражалась в його сторону, чим спричинила психологічне насильство, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила свою вину за ст. 173-2 КУпАП, зазначила що 21.05.2024 прийшла до своєї квартири, там був її колишній чоловік з сторонньою особою. Вона всього лиш запитала чому в квартирі антисанітарія та стороння особа, і що зараз викличе поліцію. Однак у відповідь були лише нецензурні слова колишнього чоловіка та його подружки. Після пішла фарбувати знайому, а коли поверталась, то побачила що ОСОБА_2 викликав працівників поліції.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що 21.05.2024 року о 13.50 год. перебував вдома, коли прийшла його колишня дружина ОСОБА_1 та почала нецензурно виражатись в його сторону, та погрожувала йому та його співмешканці, чим спричинила психологічне насильство.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 202011 від 21.05.2024 року, телеграмою до ГУНП від 21.05.2024, про те, що 21.05.2024 о 13.57 надійшло повідомлення зі служби 102, заявник ОСОБА_2 , копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №277963 від 21.05.2024 відносно ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.05.2024 постраждала особа ОСОБА_2 , кривдник ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 21.05.2024, та відеозаписом який додано до протоколу.

Окрім того, до матеріалів справи додано копію протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №072111 від 21.05.2024 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки такі оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст. 254, 256 КУпАП, містить суть адміністративного правопорушення, посилання на наявність обов`язкових наслідків, зазначених у ч.1ст.173-2 КУпАП, відтак є належним та допустимим доказом.

Порушень працівниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП не встановлено.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому вважаю, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 щодо заперечення нею вини суддею оцінюються критично, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та вважаю їх такими, що направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило