Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/530/24

Провадження № 3/635/657/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №289311 від 28 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення посилаючись.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 наведених Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В розумінні статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за адміністративне правопорушення, яке ставлять йому у провину, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно вимог частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Так, під час розгляду справи судом, враховуючи обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення слідує, що 28 жовтня 2023 року о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в Харківській області, Харківському районі, блок пост «Безлюдівка» керував транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Натомість у судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з викладеними у постанові фактами та обставинами, пояснив, що 28 жовтня 2023 року він разом зі своєю дружиною, яка керувала транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 їхали з с. Борова Харківського району Харківської області та були зупинені працівниками поліції на блокпості. Зазначив, що він знаходився на пасажирському сидінні автомобіля та не керував транспортним засобом. Також підтвердив, що дійсно відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом. Також додатково повідомив, що він є контуженим та взагалі не вживає алкогольні напої.

В судовому засіданні були досліджені відеофайли, які містилися на DVD-R диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №289311 відеозапис події від 28.10.2023 року, яка відбулась за участю ОСОБА_1 . Під час дослідження відеофайлів судом було встановлено, що інформація щодо зупинки транспортного засобу, руху автомобіля або знаходження водія ОСОБА_1 та свідків біля автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутня. Досліджене судом відео не підтверджує рух автомобіля, я також факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .

Таким чином, вказаний доказ жодним чином не містить іншу обов`язкову інформацію, зокрема щодо керування транспортним засобом, роз`яснення прав та наслідків не проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які у сукупності дають суду можливість дійти до висновку щодо дотримання працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Однак, у порушення зазначених вимог, під час проведення огляду ОСОБА_1 , працівниками поліції не велася безперервно відеозйомка до її завершення.

Таким чином, з наданого доказу, суд позбавлений можливості встановлення дотримання працівниками поліції вимог щодо проведення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також подальші обставини справи, оскільки він містить лише уривок можливої події, щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З письмових пояснень від 28.10.2023, які містяться в матеріалах справи вбачається, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджують факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом.

З метою об`єктивного встановлення усіх обставин справи, на вимогу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було задоволено клопотання, щодо виклику та допиту в якості свідка у судовому засіданні, ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні свідок пояснив, що 28 жовтня 2023 року вона разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_1 , який сидів поряд на пасажирському сидінні їхала на автомобілі ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 з с. Борова Харківського району Харківської області. На блокпосту їх зупинили співробітники поліції. У судовому засіданні підтвердила факт, що під час зупинки транспортного засобу за кермом вказаного автомобіля дійсно була вона. В якості аргументна надала суду для огляду свої права щодо наявності у неї права на керування транспортним засобом. Також додатково пояснила, що її чоловік взагалі не вживає алкогольні напої.

Ураховуючи наведене, суд приймає до уваги аргументи ОСОБА_1 щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких й узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Відповідно до статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку статті 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 130, 248, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 напідставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА