Справа № 702/1003/24
Провадження № 3/702/525/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2024 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Барська Т.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області 25.10.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 187 КУпАП.

За змістом складеного 01.08.2024 протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531396 27.07.2024 о 22 год. 10 хв ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем проживання, чим порушив обмеження встановлені Монастирищенським районним судом від 01.12.2023, а саме п.1 «Заборонений вихід з будинку з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв», а також ст.10 п.а ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КУпАП.

На підтвердження обставин викладених у протоколі та гіпотетичної винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КУпАП, ДОП СП ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліціїБогуславською М.М., надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531396 від 01.08.2024, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, зміст якого викладено вище (а.с.1);

- ухвалу Монастирищенського районного суду від 01.12.2023 справа №702/962/23, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік з такими обмеженнями: заборона виходу з дому з 22:00 до 06:00 години ранку наступного дня (за винятком часу роботи); заборона перебування в торгових точках де продаються спиртні напої на розлив; заборона виїзду з району по особистих питаннях без дозволу керівництва поліції; з`являтися на реєстрацію в ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області один раз на місяць (а.с.2, 3);

- довідку про звільнення з місць позбавлення волі серії ЧКР №09645, згідно якої ОСОБА_1 звільнений із Старобабанівської виправної колонії №92 Черкаської області 08.04.2020 (а.с.4);

- рапорт від 01.08.2024 зі змісту якого слідує, що адміністративно піднаглядний ОСОБА_1 24.07.2024 22:10 був відсутній вдома по АДРЕСА_1 (а.с.5);

- пояснення ОСОБА_1 від 01.08.2024 в яких він зазначає, що 27.07.2024 о 22 год 10 хв він був відсутній за місцем свого проживання так як вирішив, ймовірно, піти на місцеву річку половити рибу, точно не пам`ятає (а.с.6).

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, надіслана за його зареєстованим місцем проживання суджова повістка повернута до суду з відміткою про відсутність особи за зазначеною адресою.

Враховуючи тривалість перебування справи на розгляді у судді, відсутність особи за зареєстрованим місцем проживання та не врегулювання процесуальних питань оголошення в розшук особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддею прийняте рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, згідно до таких висновків.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості, передбаченого статтею 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

В статті 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне в об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016року) Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Так, частина 2 ст.187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2)неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Всупереч наведеному нормативно - правовому регулюванню, фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531396 від 01.08.2024 не містить відомостей про повторність діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_1 .

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Крім того, до вищевказаного протоколу не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП, яким може бути лише постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 187 КУпАП, що набрала законної сили.

Оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст.187 КУпАП не додано доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, то підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП немає.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у вищевказаному протоколі, та додані до протоколу докази не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 9, ч.2 ст. 187, ст. 245, 247, 251, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тетяна БАРСЬКА