ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1525/24 Справа № 227/230/24 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В. В. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника Макєєва О.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює Добропільське енергопідприємство - електрослюсар, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП, на підставі ст. 38 КУпАП закрите провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Предмети торгівлі конфісковано в дохід держави.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 17.01.2024 року об 11:25 годині гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , з власної оселі здійснив продаж алкогольних напоїв з рук військовослужбовцю, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ № 2481/35 ВР від 13.12.1995 р. п. 1 Наказу командувача ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 09.07.2022 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами виготовленими на спиртовій основі на території Донецької області». На думку судді ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

На вказане рішення захисник Макєєв О.В. подав апеляційна скарга, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАп. Зазначає, що судом першої інстанції не доведена об`єктивна сторона правопорушення, не вказано кому та за яких обставин був здійснений продаж Пихтіним алкогольних напоїв. Вказує, що робітники поліції незаконно оглянули домоволодіння, оскільки воно є приватною власністю.

Перевіривши матеріали слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 повторно протягом року здійснював продаж алкогольних напоїв з власної оселі, на території забороненої законом, що на думку поліцейських та суду свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП..

Разом з тим, дані висновки є передчасними.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Вищезазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Диспозицією ч. 4 ст. 156 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 КУпАП торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Отже, в даному випадку судом повинний бути встановлений факт торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями на територіях, заборонених законом.

Крім того, норма ч. 4 ст. 156 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила поведінки та приписів якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, в графі склад адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 ЗУ № 481/35 ВР від 19.12.1995 року.

Однак, в чинному законодавстві регулювання обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні здійснюється ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів,алкогольних напоїв,тютюнових виробів,рідин,що використовуються в електронних сигаретах,та пального» та має реєстраційний номер № 481/95-ВРвід 19.12.1995року.

Стаття 15 вказаного Закону України складається з 68 частин, визначає правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального. Отже посилання на конкретну частину ст. 15 Закону України, порушення якої ніби то допущено ОСОБА_1 , робить обвинувачення не конкретним, а отже не розкриває об`єктивної сторони правопорушення.

На підставі цього, суд приходить до висновку, що суддя першої інстанції, не зазначив необхідних відомостей стосовно адміністративного правопорушення, через що неможливо встановити яку саме норму закону ОСОБА_1 порушив.

Суд критично відноситься до долучених до протоколу письмових пояснень ОСОБА_1 , як до доказу на підтвердження його винуватості, оскільки в силу принципу презумпції невинуватості, що полягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, судом першої інстанції та працівниками поліції у протоколі не було зазначено відомостей про особу, якій було реалізовано вказаний алкоголь, не зафіксовано факту продажу та отримання грошей. Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо долі грошових коштів вилучених внаслідок реалізації та їх місцезнаходження, оскільки санкція статті передбачає як конфіскацію предметів торгівлі, так і виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Суд звертає увагу, що зберігання будь-яких товарів на території свого домоволодіння не заборонено законом, а факту торгівлі Пихтіним не доведено.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17Закону України від 23лютого 2006року № 3477-IV«Про виконання рішень тазастосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

На зазначені порушення суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 156 КУпАП.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Виходячи з вищезазначеного, висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП , не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Макєєва О.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя