ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 615/1000/21 Номер провадження 33/814/117/24Головуючий у 1-й інстанції Товстолужський О.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі адвоката Власенка В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мусаєва Тарлана Сейюба Огли, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 19 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 а

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови судді, 24.06.2021 року о 17 годині 30 хвилин, в Харківській області, Богодухівський (Валківський) район, на автодорозі М-03, 429 км, ОСОБА_2 керував автомобілем Audi A8, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР ОНД, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Мусаєв Тарлан Сейюб Огли, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що допущено порушення процедури направлення водія для проходження огляду. Всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 поліцейський не забезпечив супровід водія транспортного засобу в медичний заклад для підтвердження факту наявності наркотичних речовин.

Матеріали справи не містять взагалі даних про наявність, або отримання ОСОБА_3 направлення на огляд у медичному закладі або про відмову у його отриманні.

Найближчий заклад, куди поліцейські повинні були направляти ОСОБА_2 - КНП «Валківська ЦРЛ», тому що події відбувалися на стаціонарному посту м.Валки.

Як вказує апелянт, саме КНП «Валківська ЦРЛ» проводить забір біологічного середовища на наявність або відсутність наркотичних, алкогольних речовин, згідно відповіді найближчого медичного закладу, а саме КНП «Валківська ЦРЛ» від 12.07.2021 та відповіді начальника УПП в Харківській області ДПП.

Зауважує, що відеозаписи, які містяться у матеріалах справи є пошкодженими (нарізаними), а саме не можливо заслухати весь діалог поліцейських з ОСОБА_2 .

У матеріалах справи відсутня будь-яка розписка особи, щодо подальшого руху ОСОБА_2 або такої заборони, тобто відсутні докази відсторонення від керування транспортним засобом.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення не надавав, адвокат Власенко В.І. у судовому засіданні апеляційного суду не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Власенка В.І. на підтримку доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №119515 від 24.06.2021, направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, де вказано, що у ОСОБА_2 маються ознаки наркотичного сп`яніння та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 24 червня 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 в їх присутності від проходження запропонованого огляду на стан сп`яніння.

Наведене підтверджується й рапортом інспектора взводу 1 роти №6 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП С.Ляха про зазначені вище обставини виявленого адміністративного правопорушення.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога в КНП ХОР «ОНД» у присутності двох свідків.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Доводи адвоката про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментально, нарізками з різних моментів, не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Більше того, у ході перегляду відеозапису жодного підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не встановлено.

Також встановлено, що, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.

Із відеозапису долученого до протоколу вбачається, що поліцейськими запропоновано ОСОБА_2 пройти процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній формально погодився, однак в подальшому в ході тривалого сперечання з працівниками поліції, яке зумовлене зухвалою поведінкою ОСОБА_2 , останній нецензурно виражався на адресу працівників поліції, тим самим фактично ухилився від його проходження у передбачений законом спосіб, така поведінка розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що наявним відеозаписом зафіксовано, що поведінка ОСОБА_2 була спрямована на ускладнення виконання працівниками поліції їх обов`язків.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку водія транспортного засобу та поліцейських, які склали матеріали протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Твердження про відсутність у ОСОБА_2 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.

Крім того, доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції процедури направлення водія до медичного закладу у зв`язку з направленням ОСОБА_2 до КНП ХОР ОНД, а не до найближчого закладу, а саме КНП «Валківська ЦРЛ», апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в ході спілкування з працівниками поліції відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не пов`язана з підставами скерування в той чи інший заклад охорони здоров`я.

Дії поліцейського по виявленню у водія ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння та висуненню вказаній особі вимог про проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Отже, відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.

Неспроможними є доводи сторони захисту про відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_2 на огляд у медичному закладі, наведене спростовується наявним направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, де вказано, що у ОСОБА_2 маються ознаки наркотичного сп`яніння та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Чинний КУпАП не передбачає обов`язку працівників поліції підтвердження та фіксування факту відмови водія від отримання такого направлення на огляд до закладу охорони здоров`я.

Відсутність доказів відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що останній відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мусаєва Тарлана Сейюба Огли, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 19 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко