ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2410/24 Справа № 229/4898/24 Суддя у 1-й інстанції - Грубник О. М. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Глушко З.В. на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 16 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 14 липня 2024 року о 10 годині 29 хвилин в м. Дружківка Донецької області по вул. Шахтарській ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21213 н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія яке не отримував взагалі. Правопорушення вчинено протягом року повторно (постанова ЕНА1821201 за ст.126 ч.2 КУпАП), чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, 14 липня 2024 року о 00 годині 00 хвилин в м. Дружківка Донецької області, вул. Шахтарська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21213 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня наркотичного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Глушко З.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем та не проживає за зареєстрованим місцем проживання, а копія постанови отримана дружиною останнього 07.09.2024 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що надані суду матеріали не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що судом не в повному обсязі досліджені матеріали справи, а наведені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Судом не досліджено, що в протоколах вказано різний час вчинення правопорушення. Зазначає, що судом не перевірено факт зупинки та відсутність підстав для зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 та його захисник Глушко З.В. про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, захисником подано клопотання про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційна скарга залишена без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Факт вчинення адміністративних правопорушень та винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ЕПР1 № 102080 від 14.07.2024 року, згідно якого 14 липня 2024 року о 00 годині в м. Дружківка Донецької області, вул. Шахтарська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21213 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня наркотичного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя.

Протоколом про адміністративне порушення серії ААД № 818963 від 14.07.2024 року, згідно якого 14 липня 2024 року о 10 годині 29 хвилин в м. Дружківка Донецької області по вул. Шахтарській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21213 н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, яке не отримував взагалі. Правопорушення вчинено протягом року повторно (постанова ЕНА1821201 за ст.126 ч.2 КУпАП), чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та підтверджено факт відсутності у нього водійського посвідчення.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка раніше піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані наркотичного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, вважаю, що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Протоколи про адміністративні правопорушення у справі складені уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в них відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Протоколи власноруч підписані ОСОБА_1 . У поясненнях до протоколів ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом без посвідчення водія та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як убачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, під час спілкування з поліцейськими підтвердив факт керування транспортним засобом, а також повідомив про відсутність у нього посвідчення водія. В подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі за браком часу.

Вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів апелянта про неповноту відеозапису, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозапису відображено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та підтвердив відсутність посвідчення водія.

Посилання апелянта на безпідставність зупинки транспортного засобу працівниками поліції не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій серед іншого зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічні вимоги містяться у п.2.4 Правил дорожнього руху, який покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського зупинитися та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.

Як убачається з долученої до матеріалів справи копії постанови № ЕНА № 2603380 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений за порушення п. 9.2.б ПДР, отже доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу на увагу не заслуговують.

Посилання на розбіжності у часі, зазначеного у протоколах, на увагу не заслуговують, оскільки при розгляді справи перевага надається змісту доказу та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі.

Доводи сторони захисту з приводу звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору апеляційний суд вважає неспроможними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків мають пільги щодо сплати судового збору.

В даному випадку ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення не як військовослужбовець, а як особа, яка перебувала за кермом транспортного засобу без посвідчення водія, не мала право керувати ним та відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Глушко З.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Глушко З.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 16 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя