ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 Справа №607/22097/24 Провадження №3/607/9202/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.09.24 о 20 год. 35 хв. в м. Тернопіль, вул. Котляревського, керуючи автобусом БОГДАН д.н.з. НОМЕР_1 не був достатньо уважним не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, під час зміни напрямку руху, а саме перестроювання не надав перевагу в русі тролейбусу SKODA інв. номер 183 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого трапилось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 2.3 б ПДР України - порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.1 ПДР України - порушення правил перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху; 10.3 ПДР України - інших правил перестроювання. за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, про що працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №142456 від 04.10.24.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №142462 від 04.10.2024 року, ОСОБА_1 25.09.24 о 20 год. 35 хв. в м. Тернопіль, вул. 15 Квітня 1, керуючи транспортним засобом БОГДАН д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП визнає. Проте, вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнає та просить врахувати, що наміру залишати місце ДТП не мав, так як не відчув зіткнення із іншим транспортним засобом.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №142456 від 04.10.2024; схемою місця ДТП, яка сталася 25.09.2024 року о 20 год. 35 хв. у м. Тернополі по вул. 15 квітня, буд. 1, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.09.24. рапортом командира роти № 4 батальйону УПГІ в тернопільській області ДПП капітана поліції ІО. Тернопільського, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.10.24.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Об`єктивна сторона даної статті виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у форма прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Згідно досліджених в судовому засіданні доказів, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характер пошкоджень, які є незначними, що отримали транспортні засоби, пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вказав, що не відчув удару, що спричинило пошкодження транспортних засобів, суд вважає, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи не містять прямих та достатніх доказів умисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за таких обставин вважаю, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 38, 122-4, 124, 247, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,?

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (П`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 100 (Сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (Одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом 'трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою етапі 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє |лопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич