Номер провадження 3/523/5565/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2024 р. м. Одеса

суддя Суворовського районного суду м. Одеси Лупенко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, уродженця Республіки Молдови, із середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітніх дітей 2007,2017 років народження, не офіційно працюючого водієм навантажувача, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, які надійшли до суду, 26.07.2024р., приблизно о 22год. 48хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Миколаївська дорога,299 в м. Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість, підвищена жвавість та рухливість ходи та мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_2 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що із протоколом складеним відносно нього не згоден, при цьому пояснив, що будь-яких наркотичних засобів в той день та напередодні не вживав, блідість обличчя, підвищену жвавість та рухливість ходи та мови, відповідну реакцію зіниць очей пояснив хворобою, на підтвердження якої надав відповідну медичну документацію. Просив врахувати подане його захисником - адвокатом Антосиною Р.С. письмове клопотання та закрити провадження відносно нього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та заслухавши пояснення Пронька, дослідивши надані документі, оцінивши всі обставини у сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Далі, відповідно до вимог ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих Інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008року; Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015року), слід дійти до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані наркотичного/алкогольного сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від огляду на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

Під час дослідження відеозапису, долученого співробітниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що поліцейські не проводили попереднього тестування реакції зіниць на світло та не оглядали Пронька на вулиці, підозру про перебування Пронька у стані наркотичного сп`яніння поліцейський висунув останньому в той час, коли він знаходився у салоні автомобіля. Крім того, працівниками поліції взагалі не проводилось тестування реакції Пронька, а його поведінка повністю відповідає обстановці, у якій він знаходиться, він чітко відповідає на поставлені запитання, формує граматично правильні речення та адекватно себе поводить, тобто водій взагалі не виявляє якихось ознак наркотичного сп`яніння, які б викликали обґрунтованість підозри в перебуванні водія в стані сп`яніння чи інших факторів, які б могли поставити під сумнів його адекватний стан. Поліцейський виявив наявність ознаки наркотичного сп`яніння у Пронька після виявлення інформації про попередні протоколи, що свідчить про суб`єктивне ставлення поліцейського до Пронька на відсутність фактичних ознак сп`яніння.

Основною підставою для проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння, яку працівник поліції оголосив водію в ході розмови, є попереднє складені відносно Пронька адміністративні протоколи.

Такі підстави для проведення огляду водія на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а самим поліцейським про огляді Пронька очевидним є упереджене ставлення та надумане виявлення ознак наркотичного сп`яніння, визначених у пункті 4 Розділу І вказаної Інструкції. Підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння Пронька у медичному закладі без попереднього виявлення реальних ознак наркотичного сп`яніння у працівників поліції не було. За таких обставин, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння є проведеним з порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Згідно п. 1.4. Інструкції № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: а) наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); б) звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; в) сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Всупереч положень ст.266 КУпАП, інспектором поліції не додано до матеріалів справи жодного доказу про відсторонення Пронька від керування транспортним засобом, з наступним наданням автомобіля уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування цим транспортним засобом. Що вказує на необґрунтованість підозр працівників поліції про перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, а відповідно наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 протягом всього відеозапису повідомляв, що не відмовляється від проходження огляду в лікаря нарколога, неодноразово повідомляв про наявність проблем із сечовипусканням та згідно часового показника камери 475714 23год. 22хв. 26.07.2024р, ОСОБА_2 повідомляє лікарів, що готовий здати аналіз крові, якщо не зможе надати достатню кількість сечі через озвучену раніше проблему здоров`я. В подальшому, лікарі відмовляють Проньку у такій можливості через відсутність технічної можливості на такий тест.

Відповідно до п. 12 розділу III Інструкції про порядок огляду водіїв на стан сп`яніння № 1452/735 - предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 13 вказаної Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Викладене свідчить, що за наявності ознак наркотичного сп`яніння та відсутності можливості отримати у Пронька біологічний матеріал у вигляді сечі, лікар-нарколог та працівники поліції мали достатні правові підстави відібрати або забезпечити відібрання у Пронька інший біологічний матеріал (слину, кров), на що він давав свою добровільну згоду, оскільки під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. В той же час, ОСОБА_2 постійно наполягав на бажанні пройти огляд та наполягав на здачі аналізів крові. Факт відмови зафіксував лікар нарколог самостійно, через неможливість здати аналіз сечі.

В матеріалах справи присутній відеозапис з двох нагрудних відеореєстраторів №475783 та №475714. В ході перегляду вказаних відеозаписів встановлено, що вони не повністю відображають фіксацію подій оформлення адміністративних матеріалів, а саме: перший відеозапис з камери №475783 починається о 22год. 49хв. та завершується о 23год. 16хв. 26.07.2024р.; другий відеозапис з камери №475783 починається о 01год. 55хв. та завершується о 02год. 59хв. 27.07.2024р., третій відеозапис з камери №475714 починається о 22год. 49хв. та завершується о 23год. 49хв. 26.07.2024р.

Отже, вказані відеозаписи не є безперервними та не відображають обставини, які відбувалися в період часу з 23год. 49хв. 26.07.2024р. до 01год. 55хв. 27.07.2024р., отже фактично більше двох годин перебування Пронька з працівниками патрульної поліції зафіксовано не було.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, частковість відеозапису позбавляє можливості встановити повну картину обставин події.

За правилами ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

У п.п.1, 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом III цієї Інструкції передбаченого, що відео реєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Відповідно до положень п. 9 Розділу II відповідно до п. 12 розділу III Інструкції про порядок огляду водіїв на стан сп`яніння № 1452/735 - з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Попри це, в порушення вимог Інструкції працівниками поліції та лікарем - наркологом було проведеного огляд Пронька більше ніж через три години з моменту зупинки транспортного засобу, згідно часового показника нагрудного реєстратора №475783 о 01:58:40год. 27.07.2024р. ОСОБА_1 все ще намагається здати аналіз сечі, при цьому альтернативних способів йому не запропоновано.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.

Оцінюючи зазначені докази, слід взяти до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Слід врахувати, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів, наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суддя позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень судді не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях водія Пронька відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суд/суддя вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п.161, Series A заява №25).

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях Пронька адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130,247,283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В разі вилучення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 - повернути за належністю останньому.

Копію постанови направити для виконання до Управління патрульної поліції в Одеській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя А.В.Лупенко