П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення №308/14026/24 та №308/14024/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто із аналізу зазначеної норми вбачається, що суд має право об`єднувати провадження в одне при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, якщо матеріали провадження знаходяться на розгляді у одного і того ж органу (посадової особи).

Враховуючи наведене, і те, що вказані адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, тому приходжу до висновку, що дані справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, присвоївши спільній справі 308/14024/24.

ОСОБА_1 08.08.2024 о 09 год. 15 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» на напрямку 258 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон. Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9 та 12 ЗУ «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 08.08.2024 о 09 год. 15 хв. був виявлений та затриманий прикордонним нарядом на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» на напрямку 258 прикордонного знаку на відстані 700 метрів до державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обов`язків, під час затримання не реагував на неодноразово повторені законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а саме вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», за що передбачена відповідальність ч.1 ст.185-10 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи наведене,скорочені строки для розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачені ст.ст.185-10,204-1КУпАП та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено порядок перетинання державного кордону України, який здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Згідно вимог ч.1 ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1ст.185-10та ч.1ст.204-1КУпАП,окрім визнання ним вини підтверджується і матеріалами справ,а саме:протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №143721 та ЗхРУ №143719 від 09.08.2024,які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення вказаних правопорушень; протоколом про адміністративне затримання від 08.08.2024, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 08.08.2024, рапортом інспектора прикордонної служби від 08.08.2024, та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене,вважаю,що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185-10 та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно до ст.33КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог статті 36КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням характеру вчинених правопорушень, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції встановленої ч.1 ст.204-1 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4Закону України«Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 185-10, 204-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Об`єднати матеріали справ про адміністративні правопорушення №308/14026/24 та №308/14024/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст.204-1 КУпАП присвоївши спільній справі №308/14024/24.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185-10 та ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та на підставі ст.36КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить3400(три тисячі чотириста)грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно доч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області В.І.Бедьо