Справа № 175/3478/24
Провадження № 3/175/1769/24
Постанова

Іменем України

14 червня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О., при секретареві Гейко К.С., розглянувши матеріали, що надійшли з БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

01 лютого 2024 року о 14.42 год. за адресою: м. Краматорськ по вул. Хабаровська біля буд.2 водій ОСОБА_1 керував т/з н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: очі, які не реагують на світло, невнятна мова, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання з`явився адвокат Нещерет О.С., просив задовольнити клопотання про закриття провадження по справі.

Судом встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки водій не зміг пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши відеозапис наявний у матеріалах справи, встановлено, наступне. Відеозапис, який знаходяться в матеріалах справи не містять інформації, якою була підстава для зупинки, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Також на відеозаписі не встановлено, що ОСОБА_1 порушив будь-які ПДР. На відеозаписі та в рапорті поліцейського зазначена підстава для зупинки ст. 8 ЗУ «Про військовий стан». Втім,такого нормативно правового акту як ЗУ «Про військовий стан» не існує, а тому він навіть теоретично не міг бути підставою для зупинення транспортного засобу,

Разом із цим, в матеріалах справи відсутні докази, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Такі висновки, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Так, відповідно до ч. 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тобто, виходячи з наведених норм КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння) повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, огляд провести в закладах охорони здоров`я. Аналогічні вимоги містяться і у п. 6, 7 розділу І Інструкції (тобто підзаконного нормативного акту), а саме: п. 6. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). п. 7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Виходячи з наведених норм підзаконного акту (Інструкції), огляд водія на стан Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.03.2024 4 сп`яніння (алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння) повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, огляд провести в закладах охорони здоров`я. Тобто Інструкція теж, відповідно до КУпАП визначає чітку послідовність дій поліцейського при огляді водія на стан сп`яніння, порушення яких має наслідки передбачені ч. 5 ст. 266 КУпАП. Вважаю, що своїми діями поліцейські порушили процедуру та порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, виходячи з наступного. Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Пунктом 9 розділу І Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В п. 12 розділу І Інструкції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису, що міститься в матеріалах справи, поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в наркології м. Краматорська. ОСОБА_1 відповідає, що згоден пройти на місці. Поліцейський каже «на місці нема такого». ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння та наполягає на проведенні такого огляду на місці зупинки. Поліцейські кажуть, що в них не має можливості провести такий огляд на місці і розцінюють це як відмову від проходження встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Як вже було зазначено раніше, відповідно до вимог КУпАП, навіть за наявності ознак наркотичного сп`яніння, поліцейський повинен був висунути ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, а в разі його відмови висунути вимогу, видати направлення та забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я де ОСОБА_1 повинен був пройти огляд на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський взагалі проігнорував вимогу закону про проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження ним огляду на стан сп`яніння поліцейськими не видав, доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не забезпечив.

Все вищезазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.5. ПДР та не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, так як поліцейські не виконали вимоги закону щодо встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. По-третє, після складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 звернувся до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» де після проведеного огляду, інтерпретації клініко-анамнестичних даних та додаткового обстеження отримав висновок № 174 від 01.02.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до цього висновку ОСОБА_1 ознак сп`яніння не має, тверезий. Дослідження проводились як з метою виявлення алкогольного сп`яніння (0,00 %о алкоголю) так і наявності психоактивних речовин у сечі (психоактивні речовини не виявлені). В-четвертих, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 647457 від 01.02.2024 року не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в діянні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Тобто, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі.

Враховуючи те, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються сукупністю всіх інших досліджених доказів, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 268, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та начальнику БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ в Донецькій області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2024 року.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя С.О. Ребров