Справа № 357/8469/24
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гавенко О. Л. ,

при секретарі Древаль В.В.,

за участю прокурора Данилюк В.М. .,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України Департаменту Департаменту внутрішньої безпеки Київське обласне управління відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, одруженого, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №37/2024 від 05.06.2024 ОСОБА_1 ОСОБА_1 перебував на посаді начальника відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області з 12.05.2023 по 01.02.2024, будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 0 № 1700-V1I (далі по тексту - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, тобто 15.03.2024 року, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, ну охоплений раніше поданими 4 деклараціями, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону). 12.05.2023 наказом ГУНП в Київській області від 12.05.2023 № 94 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0009334) призначено начальником відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. Наказом ГУНП в Київській області від 01.02.2024 № 26 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0009334), начальника зідділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, з 01.02.2024 звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини 1 статті 1, абзацом 1 частиною 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 172бКУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. (Згідно частини 2 статті 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і ''в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Отже, поліцейський, як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, має в обов`язковому порядку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону, НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. 9 Частиною 5 статті 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти НАЗК, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційногоопублікування. 5 Нормативно-правові акти НАЗК після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Так, наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого декларація при звільненні подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - протягом 30 днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Розділом II Порядку заповнення та подання декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у персональному електронному кабінеті. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами. Наказом НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» І затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, під час звільнення з посади поліцейського 01.02.2024, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, протягом тридцяти днів з дня припинення діяльності, тобто до 00 годин 00 хвилин 02.03.2024. Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав лише 15.03.2024 о 11 год. 43 хв, тобто несвоєчасно. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є тридцятий день після звільнення ОСОБА_1 , тобто 01.03.2024. Місце вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати електронну декларацію через мережу Інтернет в будь-якому місці. Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 05.06.2024. Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, а також рішень НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початої-' роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами) та наказу НАЗК від 08.11.2023 № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», під час припинення діяльності пов`язаної із виконанням функцій держави, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, просив суворо не карати.

Прокурор Данилюк В.М. просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив долучити до матеріалів справи висновок щодо ОСОБА_1 .

Суддя, заслухавши ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши матеріали адміністративного протоколу, приходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КупАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є серед іншого і протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП «ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами».

Згідно ст. 245 КУпАП «завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності».

Відповідно до ст. 251 КУпАП «доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується його поясненнями наданими в суді, даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 37/2024 від 05.06.2024, даними витягу з наказу від 01.02.2024 № 26 о/с, копію послужного списку відносно ОСОБА_1 , копією витягом із наказу від 01.02.2024 № 26 о/с, копією розписки , копією витягу із ЗУ « Про запобігання корупції», витягом із мережі « Інтернет» результатів пошуку, копією наказу від 08.11.2023 № 252/23, копією декларацію та копією порядку заповнення та подання декларації особи, положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, Закону України про внесення змін до деяких законів України та іншими документами долученими до матеріалів справи.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними.

Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, доцільно накласти стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст.7, 23, 33, 40-1, ч.1 ст.172-6, ст.245-252, ст.283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя:О.Л. ГАВЕНКО