Справа №-613/178/24 Провадження №-3/613/201/24
ПОСТАНОВА
Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
До Богодухівського районного суду Харківської області 08 лютого 2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№ 289877 від 30 січня 2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно вказаного вище протоколу, 30 січня 2024 року о 17.31 год. ОСОБА_1 в м. Богодухів на вул. Захисників України, 33, повторно протягом року, керував автомобілем BMW 3161 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу DRAGER на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя КНП « Богодухівської ЦРЛ» відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису з нагрудної BodiCam та в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
27 лютого 2024 року до Богодухівського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№ 013926 від 20 лютого 2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП.
Згідно вказаного вище протоколу, 30 січня 2024 року о 17.31 год. ОСОБА_1 в м. Богодухів на вул. Захисників України, 33, керував автомобілем BMW 3161 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу DRAGER на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя КНП « Богодухівської ЦРЛ» відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису з нагрудної BodiCam та в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений, згідно раніше наданих письмових повідомлень з правопорушенням та складеним відносно нього протоколом не згоден.
Представник ОСОБА_1 адвокат Векленко В.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення згідно змісту якого, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП. Диспозиція ч.І ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 3 ст. 62_Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу. Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, v разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не згоден, із інкримінованим йому правопорушенням - також не згоден. У матеріалах справи містяться два протоколи, складені стосовно ОСОБА_3 щодо одного і того ж самого діяння, а саме: протокол серії ААД № 289877 від 30.01.2024 та протокол серії ААД № 013926 від 20.02.2024. Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто за одне правопорушення може бути складено лише один протокол. Таким чином, фактично працівниками поліції ОСОБА_3 двічі було притягнуто до відповідальності. Перший протокол серії ААД № 289877 від 30.01.2024 , складений з грубими порушеннями чинного законодавства, про що свідчать подальші дії суду, який своєю ухвалою неодноразово спрямовував його на доопрацювання. Другий протокол серії ААД № 013926 від 20.02.2024, також складений із порушенням вимог статті 254 КУпАП не впродовж двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а через три тижні (21 день) після цього Сам Факт складення протоколу №2 (серії ААД № 013926 від 20.02.2024) свідчить про те, що і суд, і поліція погоджуються, шо протокол №1 (серії ААД № 289877 від 30.01.2024) складений з грубими порушеннями чинного законодавства. Отже, обидва протоколи складені із порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Факт складання стосовно ОСОБА_3 двох протоколів за одне і те саме діяння; їх недопустимість і незаконність, вказують на те, що дані протоколи про адміністративне правопорушення, не можуть вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Виходячи з викладеного, протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства. Тому, дана справа стосовно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
У п. 4.1рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року№23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що віну такому стані керував транспортним засобом.
Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимогп. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин: керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці; вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння; наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів провадження, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 289877 від 30 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП був складений в день виявлення адміністративного правопорушення.
Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2024 року вищевказаний матеріал повернуто до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення, з підстав відсутності доказів піддання ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП.
20 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 складено новий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 013926, в якому дії останнього кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №013926 надійшов до Богодухівського районного суду 27 лютого 2024 року.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 30 січня 2024 року увечері його зупинили працівники поліції на вул.. Захисників України та попросили бути понятим , оскільки вони зупинили чоловіка, який на їх думку перебуває у стані алкогольного сп`яніння . Коли він вийшов, то побачив знайомого чоловіка, ОСОБА_1 , який ходив біля автомобіля BMW 3161 і постійно кричав. Працівники полції запропонували йому продути трубку або проїхати до лікарні для проходження медичного огляду, але той відмовився. Другий раз його запрошували по цьому ж факту складали протокол. ОСОБА_1 був разом зі своїм захисником , все знімали на камеру, ОСОБА_1 сказав, що він не згоден з протоколом і відмовився його підписувати, протокол було зачитано вголос.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що його зупинили працівники поліції 30 січня 2024 року на вул.. Захисників України. Вийшовши з автомобіля він побачив біля автомобіля BMW ОСОБА_6 , якого знає в обличчя. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але останній відмовився продути « Драгер» та відмовився їхати до лікарні. Другий раз коли складали протокол, приблизно через місяць, працівники поліції під`їхали до магазину «Елітан» , де він знаходився і попросили підписати протокол, ОСОБА_1 при цьому не було.
Отже, свідок ОСОБА_5 фізично не був присутнім під час складення протоколу серії ААД №013926 від 20 лютого 2024 року, тому протокол складений з порушенням норм КУпАП.
Тобто, засвідчення відмови водія від проходження огляду свідками у зазначеному провадженні є обов`язковою умовою оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП.
Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол серії ААД №013926 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено 20 лютого 2024 року, при цьому особа відносно якої складався протокол присутньою не була, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи, згідно якого ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення 19 березня 2024 року.
За вказаних обставин, має місце недотримання поліцейським Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції №1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст. ст.7,254,279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .
Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини ( рішення у справі « Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 року) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої « за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку проте, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції з порушенням норм чинного законодавства, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в накладенні адміністративного стягнення відносно останнього та закрити провадження у справі.
Керуючись ст. 9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
В накладенні у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ