Справа № 214/2202/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2024 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, військовослужбовця ЗСУ, учасник бойових дій проти російських окупантів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №737405 від 28.02.2024 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вищевказаного протоколу, 28.02.2024 о 22-29 годині в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, по проспекту Миру біля буд. 13А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Pathfinder д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 прилад ARHJ -0908 водій ОСОБА_1 погодився, пройшовши на місці зупинки з позитивним результатом 1,63 проміле алкоголю в видихаємому повітрі. З результатом водій ОСОБА_1 не погодився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікаря-нарколога в медичному закладі охорони здоров`я КП КБЛПД ДОР водій ОСОБА_1 відмовився. Зафіксовано на БК 475367, 475603

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ахметод Д.Р. огли, в судовому засіданні суду пояснив, що його підзахисний ОСОБА_1 безпідставно притягується до адміністративної відповідальності за нібито вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з такого. ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, учасником бойових дій та отримав безліч бойових травм, контузій внаслідок чого є трохи імпульсивним та різким в спілкуванні. Зараз ОСОБА_1 виконує бойове завдання, в зв`язку з чим не має можливості самостійно з`явитися до судового засідання. 28.02.2024 ОСОБА_1 разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 їхали на автомобілі Nissan Pathfinder д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Миру в м. Кривому Розі. За кермом авто перебував саме ОСОБА_2 . Вони припаркувалися біля узбіччя, щоб перевірити справність фар. З боку водійських дверей перебував ОСОБА_1 , оскільки перемикав тумблер ближнього/дальнього світла, перевіряв запобіжники електричної мережі автомобіля. Саме в цей час до них під`їхали працівники патрульної поліції та почали пред`являти вимогу ОСОБА_1 про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. В зв`язку з отриманими травмами під час введення бойових дій, ОСОБА_1 , проявив до останніх агресію, вів себе збуджено. Останній продув драгер, результат був позитивний. З вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився. Тоді йому запропонували їхати на ПНД. Однак ОСОБА_1 відмовився, так як за кермом не перебував, а продув Драгер, так як не в повній мірі адекватно реагував на обстановку, що склалася. Фактично за кермом був ОСОБА_2 , який в стані сп`яніння не перебував. Однак працівники патрульної поліції на ці доводи не звернули уваги, і оскільки ОСОБА_1 , дійсно мав явні ознаки сп`яніння склали протокол відносно нього. Що є неприпустимим. Також просив звернути увагу суду на той факт, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не зафіксований на бодікамери працівників ПП чи інші відео носії, свідків під час складання протоколу не залучали, під час того як під`їхали працівники поліції, автомобіль не рухався. Оскільки відеозапис розпочинається з того моменту, коли ОСОБА_1 пропонують пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Події, які передували цьому, на відео не зафіксовані. Тому обставини викладені в протоколі є припущеннями та версією інспектора патрульної поліції, яка не доведена належними та допустимими доказами. В зв`язку з чим просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 28.02.2024 року він був за кермом автомобіля Nissan Pathfinder д.н.з. НОМЕР_1 на якому виконують службові завдання для ЗСУ та оборони вітчизни. Їхали по пр. Миру. Фари авто почали блимати, тому вони зупинилися біля узбіччя, щоб їх перевірити. ОСОБА_1 , знаходився біля водійського сидіння перемикав тумблер ближнього/дальнього світла. В цей час до них під`їхали працівники патрульної поліції та почали пред`являти вимогу ОСОБА_1 про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. Оскільки йото товариш має травмами та контузії отриманні в результаті введення бойових дій з російськими окупантами й наразі проходить курс лікування від поранень, то ОСОБА_1 , проявив відносно патрульних агресію, поводив себе збуджено, імпульсивно. До них під`їхало декілька патрульних машин. Відносно ОСОБА_1 склали протокол. Хоча за кермом фактично перебував він. Коли під`їхали патрульні і поцікавились причиною зупинки автомобіль був припаркований та не рухався, вони намагалися усунути технічні несправності автомобіля який отримав ряд пошкоджень на передовій від артилерійського обстрілу російськими окупантами.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, свідка, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, при дослідженні відеозапису наданого ПП до протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено такі обставини. На відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan Pathfinder д.н.з. НОМЕР_1 . А видно лише, як в темну пору доби на узбіччі дороги стоїть припаркований автомобіль Нісан, який знаходиться в нерухомому стані. Біля нього знаходиться декілька машин патрульної поліції. ОСОБА_1 стоїть на тротуарній доріжці і не погоджується їхати до ПНД для визначення стану алкогольного сп`яніння. Перебуває в збудженому стані. Веде себе імпульсивно.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 продув газоаналізатор, не погодився з його результатом, і потім відмовився їхати до медичного закладу для визначення стану сп`яніння.

При цьому, суд звертає увагу на надані відеозаписи з бодікамер працівників поліції, використання яких передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026 (далі - Інструкція), що були досліджені у судовому засіданні.

Так, відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст.40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

До того ж, у п.п.1 п.2 Розділу І Інструкції передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таки чином, аналізуючи приведені вище нормативно-правові акти, можна прийти до висновку, що якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, слідує, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, крім того не останньому не зафіксовано рух автомобіля та перебування за кермом ОСОБА_1 ..

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а.

Так, під час вивчення доданого до матеріалів справи відеозапису, судом встановлено, що він не є безперервним. На диску містяться відеофайли, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини подій 28.02.2024 року.

Перший відеозапис розпочинається з того, що один працівник патрульної поліції говорить іншому працівнику патрульної поліції, що водій продув газоаналізатор, з результатом якого не згоден та відмовився їхати на ПНД. На наступних відеозаписах зафіксовано оформлення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

При цьому відеозапис на якому б було зафіксовано зупинку транспортного засобу, встановлення особи водія, роз`яснення йому прав та саму процедури проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатору, в матеріалах справи відсутній. Тому обставини викладені в протоколі є припущеннями та версією інспектора патрульної поліції, яка не доведена належними та допустимими доказами.

Тобто, факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 28.02.2024 о 22 год. 29 хв. не зафіксовано, що викликає об`єктивні сумніви у правомірності вимог інспектора ПП щодо проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сипіння.

Досліджений відеозапис повністю узгоджується з показами свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що саме він був за кермом в той вечір, а ОСОБА_1 внаслідок отриманих ним бойових травм, поводив себе імпульсивно, тому працівники патрульної поліції і скали відносно нього протокол.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №737405 від 28.02.2024 оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя С.І. Сіденко