ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1595/24 Справа № 178/759/24 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Борщевича Ігора Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 19 березня 2024 року о 19 год. 25 хв. на автошляху Т0430 +900 м., що на території Криничанського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane, д/н НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований на проїзній частині моторолер МХ-150 F, д/н НОМЕР_2 після чого з`їхав у кювет та перекинувся на дах. Внаслідок зазначеної ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим було спричинено майновий збиток.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Борщевич І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що з оскаржуваної постанови не зрозуміло пояснення свідка ОСОБА_3 спростовують винність ОСОБА_1 чи навпаки є одним із доказів винності порушення п. 12.1 ПДР України.

Вказує, що матеріали справи не містять жодних допустимих та належних доказів порушення п. 12.1 ПДР України з боку водія ОСОБА_1 , який з дотриманням швидкісного режиму поза населеними пунктами, враховуючи дорожню обстановку, здійснив обгін і повертаючись у свою полосу для руху відразу вимушений скоїти наїзд на припаркований на проїздній частині траси моторолер, при цьому свідомо розраховуючи на те, що й інші учасники виконують ПДР України, а саме водій ОСОБА_4 , а не залишають моторолер на проїздній частині в темну пору доби, без будь-якого освітлення і в дуже погану видимість дорожного покриття в силу сильного дощу.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Борщевич І.О. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 березня 2024 року о 19 год. 25 хв. на автошляху Т0430 +900 м., що на території Криничанського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane, д/н НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований на проїзній частині моторолер МХ-150 F, д/н НОМЕР_2 після чого з`їхав у кювет та перекинувся на дах. Внаслідок зазначеної ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим було спричинено майновий збиток.

Відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_5 , останній вказує, що керував мотороллером у стані алкогольного спяніння, по ходу руху його транспортний засіб зламався, він почав його катити та близько через 100 метрів поставив його на проїздній частині на підножку близько одного метра від лінії, яка розділяє узбіччя.

Згідно схеми місця ДТП також вбачається місце зіткнення саме на проїжджій частині дороги.

Вищезазначені докази вказують на те, що діями ОСОБА_5 було створено перешкоду для руху.

Дійсно, пункт 12.1 ПДР України передбачає, що Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В свою чергу, загальні положення Правил дорожнього руху України, викладені в розділі 1 ПДР, які носять диспозитивний характер, встановлюють умови виконання та дотримання інших положень ПДР в різних ситуаціях, а саме:

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як визначено п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , рухаючись по автошляху Т0430 +900 м., що на території Криничанського району Дніпропетровської області, після здійснення маневру обгону мав право розраховувати, що інші учасники дорожнього руху теж виконують Правила дорожнього руху України та не будуть створювати небезпеку чи перешкоду для руху, тому він не міг передбачити, що траспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 , який до того ж був в стані алкогольного спяніння, буде стояти на проїжджій частині дороги.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 не порушував п. 12.1 ПДР України, які вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, правомірно розраховував на те, що інші водії дотримуються ПДР України, а тому не можна дійти висновку про те, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою.

Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є помилковим.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Борщевича Ігора Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун