Провадження № 3/752/7352/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 115322 від 21.08.2024 року, ОСОБА_1 21.08.2024 року приблизно о 07 годині 34 хвилини, поблизу будинку №14 по вулиця Лятошинського в місті Києві, керував транспортним засобом "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 27.02.2018 року ВП НОМЕР_2, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Крім того, надав у розпорядження суду копію постанови державного виконавця від 30.05.2024 року про скасування заходів примусового виконання, а також копію постанови державного виконавця від 23.08.2024 року про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з ст. 251 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, з наданої у розпорядження суду копію постанови державного виконавця від 30.05.2024 року про скасування заходів примусового виконання вбачається, що станом на 30.05.2024 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 була погашена у повному обсязі, у зв`язку з чим скасовано заходи примусового виконання, після чого 23.08.2024 року за зверненням ОСОБА_1 було скасовано заходи тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з тим, що 30.05.2024 року заборгованість зі сплати аліментів була погашена у повному обсязі.

Таким чином, суд приймає до уваги надані ОСОБА_1 докази, які свідчать про те, що станом на 30.05.2024 року заборгованість у останнього була відсутня, що є підставою для скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з чим надходжу до висновку про те, що в ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина