Справа № 346/1456/24
Провадження № 33/4808/961/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглядаючи апеляційну скаргу адвоката Боднарука Василя Васильовича на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір.

Захисник Боднарук В.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити. Зауважує, що копію судового рішення ним отримано 23 вересня 2024 року

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги враховую наступне.

Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_2 подав, як вбачається зі штампу канцелярії суду першої інстанції, 30 вересня 2024 року Вх. №17478/24 (а.с. 41-46).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (пункт 22), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржену постанову винесено 17 вересня 2024 року, десятиденний строк для подання апеляційної скарги, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, триває до 27 вересня 2024 року.

Як вбачається зі штампу суду, апеляційну скаргу адвокат Боднарук В.В. подає 30 вересня 2024 року - з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Проте, адвокат Боднарук В.В. в апеляційній скарзі не просить про поновлення з тих чи інших поважних причин строку на апеляційне оскарження постанови судді, відсутнє і самостійне клопотання про таке.

При цьому, враховуючи те, що строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, посилання на час отримання копії постанови не є слушним.

З огляду на наведене, вважаю, що апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню особі, яка її подала, так як адвокат Боднарук В.В. не заявляє клопотання про поновлення такого строку.

Звертаю увагу, що такому випадку доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Також необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з додатками адвоката Боднарука Василя Васильовича на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло