запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/353/24Головуючий у 1-й інстанції Гашук К.В.
Єдиний унікальний №335/214/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Парохненка С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Парохненка Сергія Євгеновича, на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 18.12.2023 року о 23 год. 21 хв. в м.Запоріжжі, по Прибережній автомагістралі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Парохненко С.Є. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння, а відтак у поліцейських не було підстав направляти ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

ОСОБА_1 має проблеми з нирками, у зв`язку із чим останній не міг здати сечу, та просив у лікаря здати альтернативний аналіз, а саме кров, однак останньому було відмовлено.

Поліцейські також до ОСОБА_1 застосовували фізичну силу.

На відеозаписі події не встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Були відсутні свідки.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Парохненка С.Є., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646172 від 19.12.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння; від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України;

- направленням до КНП «ОКЗНПД» ЗОР на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду;

- висновком КНП «ОКЗНПД» ЗОР №11548 від 19.12.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від відповідного медичного огляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було те, що він не зміг здати сечу для проведення експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вбачається зупинку транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Далі поліцейський чітко зазначив перед ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, які на його переконання були наявні у особи та запропонував пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

О 00-00 год. 19.12.2023 року поліцейські разом з ОСОБА_1 прибули до КНП «ОКЗНПД» ЗОР, та ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу для її лабораторного дослідження з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричиняти стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, та відправився до туалету.

О 00-18 год. 19.12.2023, медична сестра встановила, що ОСОБА_1 набрав у ємність для збору сечі воду, яка має температуру 20 градусів, замість біологічного матеріалу, який мав мати температуру близька 36 градусів .

У подальшому лікар-нарколог пояснив ОСОБА_1 , що у нього є 2 години аби здати сечу, однак ОСОБА_1 так і не здав сечу для дослідження біологічного середовища.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про його ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 погодився здати сечу, при цьому не повідомляв лікаря-нарколога про те, що не має такої фізіологічної потреби, натомість у ємність для збору сечі налив воду.

У зв`язку із чим, працівниками поліції щодо останнього було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров у разі неможливості відібрати такі зразки як слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя рук.

Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

Суду не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 будь-яких захворювань, які б унеможливлюють проведення дослідження з використанням біологічного середовища у вигляді сечі. ОСОБА_1 умисно відмовлявся від здачі матеріалу, і це тривало певний тривалий час.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівники поліції упереджено ставилися до ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.

Згідно з відеозаписом події ОСОБА_1 без жодного примусу відповідав на запитання працівників поліції.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції суду не надано. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апелянт не надав.

Відеозапис також не містить фрагментів відеофіксації подій, які б свідчили про те, що правоохоронці чинили у будь-якій формі тиск (психологічний чи б то фізичний), чи б якось впливали на волевиявлення водія.

З приводу доводів щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення свідків, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Із матеріалів справи випливає, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення події були зафіксовані відеозаписом з бодікамер працівників патрульної поліції. Матеріали вказаного відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, та оглянуті у судовому засіданні апеляційного суду.

Відтак, враховуючи положення ст. 266 КУпАП та застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 присутність свідків не потребувалось.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що усі докази суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Більш того, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи наявні докази та пряме зазначення про це в апеляційній скарзі захисником, ніким не оспорюється.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам захисника, викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тим самим, порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі судом не встановлено.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №646172 від 19.12.2023 року щодо ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. Копію зазначеного протоколу ОСОБА_1 відмовився отримувати. Від керування транспортним засобом останнього відсторонено.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Парохненка Сергія Євгеновича залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 березня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 335/214/24