КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 375/1227/24

Суддя в суді першої інстанції: Банах-Кокус О.В.

Провадження № 33/824/4663/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення(а.с. 18-19).

Не погодившись з вказаною постановою, 31 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП (а.с. 22-24).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що суд першої інстанції не повідомляв апелянта про розгляд даної справи. Про існування оскаржуваної постанови дізнався 27 серпня 2024 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що 28 липня 2024 року він надав ОСОБА_2 у використання транспортний засіб, що підтверджується договором оренди та актом приймання-передачі автомобіля «Volvo ХС 90», р.н. НОМЕР_1 . Посилався на те, що вказаний транспортний засіб належить апелянту на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. До 29.08.2024 року вказаний ТЗ було зареєстровано на його знайомого ОСОБА_3 , однак, апелянт розпоряджався цим ТЗ на власний розсуд. Вказував, що внаслідок ДТП, яка мала місце 29 липня 2024 року, йому було завдано матеріальної шкоди, яка виразилась у пошкодженні ТЗ.

Вказував, що ОСОБА_2 повідомив апелянта, що не буде відшкодовувати завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП, через не встановлення судом порушення ПДР останнім під час керування орендованим транспортним засобом.

Звертав увагу, що для забезпечення заходів безпеки перед передачею ТЗ ОСОБА_2 , попередньо було встановлено GPS-трекер який фіксував місцезнаходження ТЗ та його швидкість. Однак, внаслідок не повідомлення апелянта про розгляд даної справи, суд не дослідив докази, а саме відомості з GPS-трекера та пояснення апелянта, який останній міг би дати як свідок. З зафіксованої інформації з GPS-трекера вбачається, що швидкість автомобіля перед ДТП складала 143 км./год. Таку швидкість зафіксовано 14 год. 49 хв. Далі автомобіль не рухався протягом 3 год. 30 хв., після чого рух автомобіля було відновлено о 18 год. 56 хв. на евакуаторі.

На думку апелянта, ОСОБА_2 , керуючи ТЗ у день ДТП, порушив безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, через що пошкодив ТЗ. Відтак, порушення останнім ПДР знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, тому в діях ОСОБА_2 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції не було перевірено правильність і достатність протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення для можливого повернення вказаних матеріалів на доопрацювання або для виклику поліцейських, які складали вказані матеріали у суд для допиту. Суд не повно дослідив обставини правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , оскільки вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292794 від 29.07.2024 року, схемою місця ДТП, диском з відеозаписом, також інформацією з GPS-трекера, поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 22-24).

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Є.О. підтримала скаргу і просила її задовольнити. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

ОСОБА_1 до суду не прибув, був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом на зазначену ним адресу, повідомлення повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною нею адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Проте в суді представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Коноваленко Є.О. підтвердила факт належного сповіщення апелянта, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 66-71).

При цьому, за клопотанням сторони апелянта суд відкладав розгляд справи, призначеної на 23 жовтня 2024 року (а.с. 53-64).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Коноваленко Є.О., яка вважала, що має право подавати апеляційну скаргу, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазнав пошкоджень наданий ним в оренду автомобіль, пояснення ОСОБА_2 , який заперечував проти прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко регламентовано та визначено коло осіб, які мають право на апеляційне оскарження постанови суду.

При цьому, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законний представник (ч. 1 ст. 270 КУпАП), захисник (ч. 1 ст. 271 КУпАП), потерпілий (ч. 1 ст. 269 КУпАП), його представник - є різними суб`єктами апеляційного оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи те, що ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, потерпілим у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП може бути особа, яка є власником транспортного засобу, оскільки їй в результаті ДТП заподіяна шкода.

Так, зі змісту апеляційної скарги, слідує, що апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , однак, до апеляційного суду не було надано відомостей які б підтвердили, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримав моральну, фізичну чи матеріальну шкоду відповідно ч. 1 ст. 269 КУпАП, що унеможливлює отримання ОСОБА_1 статусу потерпілого у даній адміністративній справі.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_1 на підтвердження права подавати до суду апеляційну скаргу на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року додав копію свідоцтва серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу VOLVO XC90, р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ YV1CZ3056D1656144, дата реєстрації 29.08.2024 року (а.с. 27); копію договору оренди (найму) автомобіля № 28/07-24 від 28 липня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 41-44), копії акту приймання-передачі до договору оренди (найму) автомобіля № 28/07-24 від 28 липня 2024 року (а.с. 45).

Проте, надані докази не підтверджують права у ОСОБА_1 звернутися до суду з апеляційною скаргою на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року, оскільки станом на дату вчинення ДТП та станом на дату винесення судом першої інстанції постанови від 19 серпня 2024 року ОСОБА_1 не був власником пошкодженого транспортного засобу VOLVO XC90, р.н. НОМЕР_1 , адже право власності останнього на вказаний транспортний засіб було зареєстровано лише 29 серпня 2024 року (а.с. 27).

Крім того, відповідно до схеми місця ДТП, власником транспортного засобу VOLVO XC90, р.н. НОМЕР_1 , зазначено не ОСОБА_1 , а іншу особу - ОСОБА_3 (а.с. 3, зворот).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 292794 (а.с. 1) у графі «Свідки чи потерпілі» також не містить жодних даних які б свідчили про наявність потерпілого внаслідок вищевказаної ДТП.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана апеляційна скарга подана особою, яка не є суб`єктом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на договір оренди автомобіля від 28 липня 2024 року цих висновків суду в адміністративному провадженні не спростовують, проте, не позбавляють заявника права звертатись до суду із позовом про відшкодування шкоди (збитків), завданих невиконанням (неналежним виконанням) договору оренди.

Відтак, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 не є потерпілим від діянь, за які на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, апеляційна скарга на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року подана особою, яка не є суб`єктом апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення, то подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за правилами ч. 2 ст. 294 КУпАП, що не позбавляє права на повторне звернення з апеляційними вимогами належного суб`єкта оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги є похідним від права на апеляційне оскарження та окремому розгляду не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець