ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21997/24

Провадження № 33/4820/628/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, 25 липня 2024 року о 21 год. 36 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Виноградній, 5 в с. Давидківці Хмельницького району, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2024 року, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова судді підлягає скасуванню через неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсності, а докази, які зібрані у справі про адміністративне правопорушення, є неналежними.

ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції не було дотримано порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, в присутності двох свідків йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а наполягав на проходженні у медичному закладі.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав. Показав, що приймав участь у бойових діях, інвалідності не має, але звертався до психіатра, який призначив йому таблетки, він їх випив увечері, тому боявся, що покаже якісь наркотичні речовини. Забоявся та відмовився проходити огляд, психонув.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 25 липня 2024 року о 21 год. 36 хв. керував транспортним засобом «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Виноградній, 5 в с. Давидківці, Хмельницького району з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №405769 від 25 липня 2024 року, в якому зафіксовано вчинене порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України(а/с 1),

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з викоританням спреціальних технічних засобів, в якому зафіксована відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а/с 3),

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в якому зафіксована відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ( а/с 4)

-відеозаписом означеної події із нагрудних камер поліцейських, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на міці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а/с 9).

Вважаю долучені до справи докази належними та допустимими, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Факт керування транспортним засобом 25 липня 2024 року ОСОБА_1 не оспорюється, до того ж є зафіксованим належним чином на доданому до матеріалів справи відеозаписі.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, у рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Доводи, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я, з урахуванням його фактичних дій та по суті ухилення від проходження такого огляду на вимогу поліцейського, а також невизнання вини, апеляційний суд вважає обраною тактикою захисту та намаганням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки ці доводи захисту повністю спростовуються зібраними у справі доказами, в тому числі наданими суду відеозаписами.

Зокрема, на відеозаписі повністю відображена процедура виявлення поліцейськими в процесі спілкування з ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), внаслідок чого поліцейськими неодноразово було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, водій погодився, але здійснив лише одну спробу з порушення процедури огляду та вказівок працівників поліції, щодо більш тривалого продування алкотестера «Драгер», що унеможливело проведення заміру приладом «Драгер» та видачі відповідного результату і в подальшому відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також відмовлявся

При цьому, працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, і якщо водій не пройде огляд та місці зупинки або не проїде із ними до медичного закладу, це буде розцінено як відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння та буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5. ПДР, однак ОСОБА_1 не змінив свою позицію.

Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації чи фабрикації; містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. На відео чітко зафіксовано увесь перебіг події, які підтверджують обставини справи, а саме: факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, у закладі охорони здоров`я та його відмова від проходження такого огляду.

Таким чином, апеляційний суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом із протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Об`єктивних даних, які вказували би на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння.

Інспектором поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції №1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а/с 3).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, що у поліцейських не було підстав та доказів вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, є неспроможними та не заслуговують на увагу, підлягають відхиленню.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол складався за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала чіткі підстави вважати, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, працівники поліції, керуючись частиною 1 статті 130 КУпАП та пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Ставлячи питання про скасування постанови, апелянт конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 органами поліції та суддею не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 02 вересня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя