Справа № 212/8567/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Власенко М.Д., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем-консультантом магазину АТБ-маркет, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 651979 від 21 серпня 2024 року, ОСОБА_1 21 серпня 2024 року приблизно о 01.30 годині за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відношенні свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме кричала та ображала його, чим могла бути спричинена шкода його психологічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала і пояснила, що з чоловіком у них тривалі неприязні стосунки, його також притягали до адміністративної відповідальності за насильство в родині, складали терміновий заборонний припис. 21 серпня 2024 року вона з донькою повернулась додому і побачила свого чоловіка ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав терміновий заборонний припис до 27 серпня 2024 року і тому вона наполягала на тому, щоб він залишив квартиру. На її прохання ОСОБА_2 відреагував агресивно, відмовився покидати приміщення і між ними відбулась сварка, після чого вона викликала поліцію. Вона написала на ОСОБА_2 заяву про порушення ним термінового заборонного припису, на що він написав заяву у відповідь. Чому стосовно склали протокол, вона не розуміє.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, неодноразово викликався судом шляхом направлення повістки про виклик до суду, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кожної справи,розглядаючи справу суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.ст.251, 252 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

У відповідності з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.1732 КУпАП суду надно наступні докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 651979 від 21 серпня 2024 року:

- заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , за якими останній просить органи поліції притягнути до відповідальності дружину ОСОБА_1 , котра о 01.41 годині розбудила його, розбивши вентилятор, ображала та виганяла з квартири, спровокувала конфлікт, після чого викликала поліцію;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 21 серпня 2024 року вона прийшла додому та лягла спати і о 01.30 годині стався конфлікт з чоловіком через те, що той заважав їй спати, почав кричати, полякав дітей, після чого вона викликала поліцію;

- рапорт інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 1 у місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21 серпня 2024 року.

При цьому, судом встановлено, що 17 серпня 2024 року у відношенні ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 571433 щодо постраждалої особи ОСОБА_1 із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, зоборони в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою, терміном на 10 діб з 17 серпня 2024 року до 27 серпня 2024 року.

Крім того, згідно листа Відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровькій області Вих. № 45.3/2-Ф-247зв від 18 вересня 2024 року, у період часу з 25 грудня 2023 року по 21 серпня 2024 року ОСОБА_3 зверталась до відділення поліції № 3 КРУП з проханням притягнути до відповідальності свого чоловіка ОСОБА_2 , який чиняє у відношенні неї домашнє насильство.

Також, судом було встановлено, що ОСОБА_2 17 серпня 2024 року та 21 серпня 2024 року вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру у відношенні ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, правопорушенням за цією нормою є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, відповідно до закону це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Ці обставини (завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП передбачає окрім інших наведених вище ознак, наявність потерпілої особи та завдання або можливість завдання шкоди її фізичному чи психологічному здоров`ю.

Поряд з цим, виходячи з тлумачення чинного законодавства слідує, що на відмінність від більшості адміністративних правопорушень, уст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження чітко визначена форма вини, як умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, унаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка - це гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт - це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Отже, під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Суд звертає увагу на те, що при доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.

Суд зазначає, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілому, матеріали справи не містять, сам потерпілий ОСОБА_2 на неодноразові виклику до суду не з`явився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав, отже під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що діями ОСОБА_1 було або могло бути завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, можливі нецензурні висловлювання в межах конфлікту, який склався між подружжям, за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 діяла з умислом на вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно свого чоловіка, враховуючи, що безпосередньо сам потерпілий в порушення умов термінового заборонного припису знаходився за місцем мешкання своєї дружини.

Разом з цим суд зазначає, що сам по собі протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність, однак не може бути єдиним допустимим доказом по справі.

Долучені до протоколу письмові пояснення ОСОБА_1 , а також потерпілого ОСОБА_2 також не надають можливості дійти беззаперечного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, на думку суду, дії ОСОБА_1 в межах конфлікту з потерпілим не досягли межі, яка б означала вчинення того чи іншого виду домашнього насильства, визначеного диспозицією ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.1732, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.1732 КУпАП- закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її прийняття до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя М.Д. Власенко