Справа №461/5668/21
Провадження №3-в/461/63/24
П О С Т А Н О В А

14 листопада 2024 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., питання про виправлення описки у постанові суду у справі про порушення митних правил відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження АР Крим, Нижньогірський район, с. Стрепетово, місце роботи - не працює, місце проживання - АДРЕСА_1 ,

за ст.471 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2021, за результатами розгляду справи № 461/5668/21 (провадження 3/461/2845/21), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень. Вилучені, згідно протоколу №1236/20900/21 від 07.07.2021 року 26 предметів, що складають культурні та історичні цінності з колекції з 2413 (дві тисячі чотириста тринадцяти) предметів на суму 57 400 (п`ятдесят сім тисяч чотириста) гривень та 26 нумізматичних предметів з колекції з 1341 предметів, що відносяться до рідкісних екземплярів, на суму 37 330 (тридцять сім тисяч триста тридцять) гривень конфісковано в дохід держави. Вилучені, згідно протоколу №1236/20900/21 від 07.07.2021 року, 106 предметів загальною вартістю 17 080 гривень, які було поміщено на склад митниці, згідно з уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії РА № 289960, а також інші вилучені предмети, які не складають культурної та історичної цінності і не відносяться до рідкісних екземплярів з колекцій з 2413 та 1341 предметів повернуто ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 190, 22 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 454,00 гривень судового збору.

05.09.2024 від представника митного органу ОСОБА_2 до суду надійшла заява про виправлення описки, а саме викладення абзацу другого резолютивної частини у наступній редакції: «Вилучену, згідно протоколу № 1236/20900/21 від 07.07.2021 колекцію з 2413 (дві тисячі чотириста тринадцяти) предметів на суму 261243 (двісті шістдесят одна тисяча двісті сорок три) гривень та колекцію з 1341 (одна тисяча триста сорока одного) предметів на суму 228290 (двісті двадцять вісім тисяч двісті дев`яносто) гривень 11 копійок, що вважаються культурною та історичною цінністю конфіскувати в дохід держави.»

Представник митного органу в судовому засіданні заяву підтримав.

ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням рекомендованої кореспонденції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника митного органу про виправлення описки слід відмовити.

Оскільки ні Митним кодексом України, ні КУпАП не передбачена можливість вирішення питання про виправлення описки допущеної у судовому рішенні, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону і керуватися правовими нормами кримінального процесуального закону, які регламентують порядок виправлення описок у судовому рішенні.

Згідно ч.1 ст.379 Кримінального процесуального кодексу України, суд за власною ініціативою або за заявою сторін провадження чи іншої заінтересованої особи має право виправити допущені в судовому рішенні описки чи очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають «незмінністю судового рішення». Допущені у судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акту правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. У резолютивній частині судового рішення будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може істотно ускладнити його виконання. Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про виправлення описки, не ґрунтується на законі, оскільки виправлення допущених описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судового рішення. Натомість представник митного органу фактично просить змінити зміст постанови суду. Так, останній, посилаючись на Висновок державної експертизи Львівського історичного музею від 08.06.2021 № 143 та Висновок державної експертизи Львівського історичного музею від 12.05.2021 № 113/7, вказує про необхідність зміни резолютивної частини судового рішення. Однак, зі змісту постанови суду від 23.09.2021, вбачається, що у судовому засіданні представник Львівської митниці Державної митної служби подав до суду Висновок державної експертизи на 1341 предмет нумізматики на 46 аркушах від 26.07.2021 р. вих. № 184/1 та Висновок державної експертизи на 2413 предметів боністики на 39 аркушах від 26.07.2021 р. вих. № 184/2 та просив Висновки державних експертиз від 12.05.2021 р. № 113/7 та від 08.06.2021 р. № 143, які містяться у матеріалах справи, не враховувати при ухваленні рішення у справі, оскільки в них виявлено помилки, які стосуються невірно порахованої загальної оціночної вартості предметів.

Таким чином, постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2021, за результатами розгляду справи № 461/5668/21 (провадження 3/461/2845/21), ухвалена з врахуванням відповідних висновків експертів. Окрім того, згадане судове рішення не було оскаржено та набрало законної сили 04.10.2021. Вирішення питання, які порушує представник митного органу потребують додаткового рішення (постанови) у справі і не є опискою, яка може бути виправлена суддею самостійно, оскільки це може призвести до порушення гарантії правової визначеності, «незмінності судового рішення».

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки питання порушене представником митного органу за свою суттю не є опискою, відсутні підстави для виправлення описки резолютивної частини постанови Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2021.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

у задоволенні заяви представника Львівської митниці Державної митної служби України про виправлення описки у постанові Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2021 відмовити.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький