Справа № 464/6242/24 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/811/1547/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю захисника Шейхо К., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Шейхо Камірана на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 17 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 17.10.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 05.09.2024 о 22:58 год у м.Львові на пр.Червоної Калини, 77, керував автомобілем марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив дані дії повторно протягом року та порушив п.2.1 а ПДР.

Захисник Шейхо Каміран в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, не взято до уваги те, що в матеріалах справи містяться докази, зокрема довідки працівників поліції, з яких є незрозумілим чи взагалі ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, коли саме 02.06.2024 року чи 03.08.2024 року, чи така набрала законної сили., більше того, відсутні докази того, що ОСОБА_1 взагалі здійснював керування транспортним засобом 02.06.2024 року. Зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 визнає свою вину є необґрунтованими та не відповідають тому, що було висловлено в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи № 464/6242/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, які, в свою чергу, передбачають відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Положеннями частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та частина 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На переконання апеляційного суду судом першої інстанції належним чином не досліджено доказів наявних в матеріалах справи, таким надано неправильну та необґрунтовану оцінку.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суд першої інстанції покликався у судовому рішенні на протоколом про адміністративне правопорушення відеозаписо з місця події, довідку старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Х.Попович від 10.09.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Х.Попович від 10.09.2024 про те, що згідно інформаційного порталу НПУ, підсистема «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_1 ..

Разом з тим, на переконання апеляційного суду наявність самої довідки про притягнення ОСОБА_1 03.08.2024 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за вчинення правопорушення 02.06.2024 року (тобто поза межами двохмісячного строку накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП)) для встановлення ознаки повторності в діях ОСОБА_1 є не достатнім з точки зору принципу доведення обвинувачення поза розумним сумнівом, органом поліції до матеріалів справи не долучено самої постанови від 03.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що в свою чергу позбавило суд першої інстанції, об`єктивно здійснити розгляд справи, встановити необхідні обставини справи та постановити справедливе судове рішення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Шейхо Карімана задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 17 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №464/6242/24 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.