Номер провадження3/205/4360/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Яценко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровського районного управління поліції відділення поліції № 3 в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працює, яка мешкає у АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 року близько 14:00 хв. АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 порушила вимоги ТЗП АА № 570041 від 20.08.2024 року строком на 5 діб, а саме вчинила сварку зі своєю матір`ю, кричала на неї, погрожувала фізичною розправою, чим викликала у неї хвилювання за безпеку її життя та здоров`я. Таким чином ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явивилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилала.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п.16 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 013914 від 20.08.2024 року; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА № 570041 від 06.08.2024 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 20.08.2024 року, у сукупності з іншими доказами рапортом старшого капітана поліції ОСОБА_3 .

Таким чином, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 173-2, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Яценко