КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Ющенка Р.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.10.2023 о 20 год. 50 хв.по вул. Микільська, 1 у м. Києві керував транспортним засобом «Suzuki Liana», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Драгер» (результат 2,55%), тобто порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у порушення п. 2.9А ПДР України не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами. Апелянт стверджує, що в адміністративних матеріалах відстуні дані на підтвердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, позаяк ОСОБА_1 наполягав, що вжив пиво після того, як його автомобіль застряг і він мав намір його залишити, а сам йти додому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Ющенка Р.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів. апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з тим, що на проїзній частині проводилися ремонтні роботи і вона була перекрита блоками, він з`їхав з дороги внаслідок чого його машина застрягла на високому бордюрі, наполягав, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, а вжив алкоголь після того, як вирішив залишити транспортний засіб і в інший спосіб добратися додому.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 019018 від 19.10.2023, ОСОБА_1 19.10.2023 о 20 год. 50 хв.по вул. Микільська, 1 у м. Києві керував транспортним засобом «Suzuki Liana», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Драгер» (результат 2,55%), тобто порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозаписі, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі на місці водія, коли до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що «Suzuki Liana» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 став учасником ДТП, у зв`язку із чим і було іншим учасником викликано поліцейських, які, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», результат якого склав 2,55%; роз`яснили йому процесуальні права, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наслідки відмови від проведення такого огляду; ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», результат якого склав 2,55%; при цьому, ОСОБА_1 не заперечував щодо результату проведеного огляду. Також і у письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та свою вину визнав, а тому доводи апеляційної скарги про те, що він випив пиво лише після того, як не міг далі рухатися з об`єктивних причин (автомобіль застряг на ділянці, де проводилися дорожні ремонті роботи), є неспроможними.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП, у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2024 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/1340/2024 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Лисенко В.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.