Провадження № 3/686/4281/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю: секретаря Созанської Л.В., представника Хмельницької митниці Сурник А.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Собецької Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває об`єднана справа про порушення митних правил директором ТОВ «ТОП-МОНТАЖ» ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України (протоколи про порушення митних правил: №0012/40000/24 від 29.02.2024; №0011/40000/24 від 29.02.2024; №0013/40000/24 від 01.03.2024; №0015/40000/24 від 01.03.2024; №0014/40000/24 від 01.03.2024; №0026/40000/24 від 30.04.2024).

Відповідно до протоколів про порушення митних правил, директором ТОВ «ТОП-МОНТАЖ» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з Туреччини товарів широкого вжитку на загальну суму 88 003 836грн. з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення товарів документів з неправдивими відомостями щодо кількості, а також вартості або умов поставки товару, необхідних для визначення їх митної вартості, або відправників.

Статтею 74 МК України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 № 651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями необхідними для митних цілей.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно з частиною 2 статті 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств. Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (частина 5 статті 65 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 9, 10 КУпАП правопорушення визнається вчиненим: 1) умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, 2) з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В судовому засіданні представник митниці факти вчинення порушень митних правил зазначених у протоколах підтримала.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник заперечили вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил та просили закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення слід передати прокурору з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.527 МК України у справі про порушення митних правил суд, що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.458МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені Митним кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Як вбачається з протоколів про порушення митних правил, директор ТОВ «ТОП-МОНТАЖ» ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з Туреччини товарів широкого вжитку на загальну суму 88 003 836грн. з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення та митного оформлення товарів документів з неправдивими відомостями щодо кількості, а також вартості або умов поставки товару, необхідних для визначення їх митної вартості, або відправників.

Тобто в діях посадових осіб ТОВ «ТОП-МОНТАЖ» можуть вбачатися ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 212, 366 КК України.

Відповідно до вимог ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, КУпАП не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору або органу досудового розслідування, суд з достовірністю встановив усі елементи складу кримінального правопорушення, а для ініціювання питання про проведення досудового слідства достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

За змістом ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З аналізу вказаної норми КУпАП вбачається, що чинним КУпАП прямо передбачено дії органу (посадової особа), в даному випадку суду, якщо останнім зроблено висновки про наявність в порушенні ознак кримінального правопорушення та передачі матеріалів прокурору або органу досудового розслідування, а саме суд повинен ухвалити постанову про закриття провадження.

Отже, відповідно до вимог ст. 253 КУпАП, провадження в справі щодо ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, слід закрити, а матеріали справи передати до Хмельницької обласної прокуратори.

Керуючись статтями 9, 253, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за ч. 1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з передачею матеріалів прокурору в порядку ст. 253 КУпАП.

Матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України передати до Хмельницької обласної прокуратори.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, стосовно якої вона винесена, захисником чи представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: