ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 Справа №607/11026/24 Провадження №3/607/4956/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., при секретарі судового засідання Цибульській Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630864, 10 травня 2024 року о 11 год. 26 хв. в м. Тернопіль, по вул. Торговиця, 15А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Audi Q7» скоївши дорожню - транспортну пригоду, а саме не дотримавшись бокового інтервалу, здійснила наїзд на транспортний засіб «Jeep Renegaole» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого місце пригоди залишила. Своїми діями він порушила вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху.

Крім цього, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630865, 10 травня 2024 року о 11 год. 26 хв. в м. Тернопіль, по вул. Торговиця, 15А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюючи рух, не врахувала дорожньої обстановки, не була уважною, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення із припаркованим транспортним засобом «Jeep Renegaole» д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями водій порушила вимоги п.п. 2.3б, 13.3 Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю що відповідно до ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/11026/24 (провадження 3/607/4956/2024).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, не визнала та суду пояснила, що вона не була учасником дорожньо транспортної пригоди, а відповідно до зазначеного не могла залишити місце такої пригоди.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В якості доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколів серії ААД №630864, серії ААД №630865долучено:

- схему місця ДТП, яка сталася 10 травня 2024 року о 11 год. 27 хв. в м. Тернополі по вул. Торговиця, 15А, на якій зафіксовані відомості зокрема щодо місця зіткнення, характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортним засобом «Jeep Renegaole» д.н.з. НОМЕР_1 ;

- заявою та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 10 травня 2024 року, згідно яких останній просить встановити обставини події, що відбулася 10 травня 2024 року, в період часу з 11 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв. в м. Тернополі, вул. Торговиця, 15А, де було пошкоджено його транспортний засіб;

- протокол огляду транспортного засобу «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 від 10 травня 2024 року, згідно якого у вказаному автомобілі виявлено потертість накладки переднього бампера з лівої сторони, що може свідчити щодо участі в ДТП.

Дослідивши зазначені докази, суд встановив, що у них відсутні відомості, які б вказували, що 10 травня 2024 року о 11 год. 26 хв. в м. Тернопіль, по вул. Торговиця, 15А, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 , допустила порушення правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, після якої вона залишила місце пригоди.

Зокрема, співставляючи пошкодження транспортних засобів «Jeep Renegaole» д.н.з. НОМЕР_1 та «Audi Q7» д.н.з. НОМЕР_2 суд не може встановити їх утворення в межах однієї ДТП.

Крім цього, матеріали справи не містять інших доказів (пояснень очевидців, відеозаписів із камер спостереження), з яких би вбачалося, що ОСОБА_1 причетна до дорожньо-транспортної пригоди.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 №607/11026/24 (провадження 3/607/4956/2024) за ст. 122-4 КУпАП та №607/11031/24 (провадження 3/607/4960/2023) за ст. 124 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/11026/24 (провадження 3/607/4956/2024).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складів зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна