ПОСТАНОВА

Справа № 285/4954/24

провадження № 3/0285/3182/24

08 жовтня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

Михайловська А.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пільг не встановлено.

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( надалі - КУпАП), -

ВСТАНОВИЛА :

Від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області до суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так як справи про адміністративні правопорушення одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то останні, відповідно ч. 1 ст. 36 КУпАП,повинні бути об`єднані в одне провадження і об`єднаній справі необхідно присвоїти № 285/4954/24, номер провадження 3/0285/3182/24.

Відповідно до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№ 758238 від 17.09.2024 року ОСОБА_1 17.09.2024 року о 16 год. 09 хв. в с. Гульськ по вул. Варшавська керував автомобілем Chevrolet Captiva днз НОМЕР_2 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 06.05.2020 року № 59868450 Новоград-Волинським МВ ДВС, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до матеріалів протоколу серії ААД № 758237 від 17.09.2024 року водій ОСОБА_1 17.09.2024 року о 16 год. 09 хв. в с. Гульськ по вул. Варшавська керував автомобілем Chevrolet Captiva днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння( запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Драгер та проведення такого огляду у медичній установі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути дану справу у його відсутності та об`єднати протоколи відносно нього в одне провадження, вказав, що свою вину у вчиненому визнає. Інших заяв чи клопотань не подано.

Дослідивши адміністративний матеріал, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною першою та другою статті 62 Закону України «Про національну поліцію України» (далі - Закон) передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами

Згідно вимог ч. 10 ст. 15 ЗУ Про дорожній руху забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність дій ОСОБА_1 підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення; копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 06.05.2020 року у ВП № 59868450, за якою ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно до виконавчого листа №130/3070/15 виданого 15.08.2019; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано відмову від такого огляду; направленням на огляд водія ТЗ з метою визначення стану алкогольного спяніння, в якому зафіксовано відмову від такого огляду; розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування; копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2024 року, відповідно до якої до ОСОБА_1 17.09.224 року застосовано адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративних правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП; відеозаписом події, яка є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 , будучи обмеженим у праві керування ТЗ, керував ним та. маючи явні ознаки спяніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Слід зауважити, що право кожної людини на життя та безпеку може бути порушено, якщо водій керує транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, керування автомобілем у стані сп`яніння є порушенням права на безпеку дорожнього руху та може призвести до серйозних наслідків для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує всі обставини справи в їх сукупності, бере до уваги особу правопорушника та із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, вважає, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення порушника та виконання завдань КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 36, 40-1, 126, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Об`єднати в одне провадження справи № 285/4954/24, № 285/4955/24, присвоївши об`єднаній справі № 285/4954/24 провадження № 3/028/3182/24.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органам ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Михайловська