Справа №588/382/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/758/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Демченко А.Д., захисника Сумцова Є.С., потерпілої ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_2 в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сумцова Є.С. на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харків, громадянку України, з неповною загальною середньою освітою, заміжню, не працюючу, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП та якою, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП за те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як учасник освітнього процесу, під час спілкування зі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у с. Боромля Охтирського району Сумської області, систематично вчиняла дії, що полягають у психологічному насильстві із застосуванням електронних комунікацій, які виражалися у приниженні словесними образами під час листування у грудні 2023 року, цькуванні, поширенні образливих чуток у липні 2023 року, чим могла бути заподіяна психічна шкода здоров`ю дитини.

Малолітня ОСОБА_4 не досягла шістнадцятирічного віку, тому до відповідальності за вчинене притягується її мати ОСОБА_3 .

З таким рішенням судді не погодився захисник Сумцов Є.С. і подав апеляційну скаргу в якій просив :

- поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024, оскільки її повний текст отримано 01.05.2024 та 12.05.2024 апеляційну скаргу подано на поштове відділення;

- постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024, скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу такого правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначав, що висновки суду про доведеність факту вчинення малолітньою ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 булінгу (цькування) помилкові. Так сторона захисту розкривала поняття «булінг», його характеристики, ознаки та зазначала, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано того, чи мало діяння систематичний характер і якщо так, то в який саме період часу з конкретною вказівкою на час кожної події. Крім цього, на думку захисника, в матеріалах справи немає доказів наміру ОСОБА_4 нашкодити ОСОБА_1 . Апелянт зауважував, що з пояснень свідків слідує, що між дітьми існували конфліктні ситуації, однак при цьому встановити чи перебувають дії та поведінка ОСОБА_4 у причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою, яку завдано чи могло бути завдано ОСОБА_1 , не встановлено. Більше того, судом не врахована характеристика ОСОБА_4 , де між іншого йдеться про те, що конфліктних ситуацій у класі за участі ОСОБА_6 не було. Суд не встановив того, чи мали дії саме ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 всі ознаки булінгу саме як довготривалого процесу усвідомленого жорсткого поводження, фізичного або психологічного. Також, захисник вважав, що суд не встановив чи мала ОСОБА_4 умисел на приниження ОСОБА_1 чи заподіяння їй шкоди психічному чи фізичному здоров`ю.

Також захисник просив врахувати і те, що суд не наділений повноваженнями самостійно перекваліфіковувати правову кваліфікацію дій особи, що в даному випадку мало місце зокрема перекваліфікація з ч. 1 на ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Вислухавши захисника ОСОБА_7 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді та який просив постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу такого правопорушення, думки потерпілої ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_2 , які проти задоволення вимог скарги захисника заперечили, просили постанову суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріли справи та доводи клопотання і скарги апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи копію постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024 ОСОБА_3 та захисник Сумцов Є.С. отримали 01.05.2024 (а.с. 71, 73) та 12.05.2024 на поштове відділення подано апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, з метою дотримання права особи на доступ до правосуддя апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як такий що, про пущений з поважних причин.

Щодо вимог апеляційної скарги захисника, то тут слід зазначити наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з доводами апеляційної скарги, попри твердження захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Як слідує з матеріалів суд першої інстанції допитав особу, відносно якої складено про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 , яка свою вину не визнала та пояснювала суду, що між її донькою та ОСОБА_5 був конфлікт, але не було булінгу. Донька відповідала на образи ОСОБА_8 . Останній конфлікт був у грудні 2023 року. З дитиною вона провела бесіду з цього приводу.

Також суд першої інстанції, щодо обставин справи, вислухав і пояснення малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснювала, що вона товаришувала з ОСОБА_9 та потім вони перестали спілкуватися. ОСОБА_10 почала спілкуватися із ОСОБА_11 та розповідати про неї всякі погані речі. Також ОСОБА_12 почала товаришувати з дівчиною на ім`я ОСОБА_13 . Вони створювали в телеграмканалі групи і додавали її. Погані фото з її участю вони ставили на аватарку в групах, говорили про неї, що вона не миється та від неї погано пахне, ображали нецензурними словами у групах в додатку «Телеграм», погрожували. На заняттях з волейболу в неї кидали м`ячем. ОСОБА_14 також була в цій групі. Їй казали, щоб вона не приходила на волейбол, бо вони розіб`ють їй обличчя, що вона не може за себе постояти, а лиш скаржиться матері. Обробляли фотошопом її фото та викладали в соцмережах. Надсилали багато повідомлень у телеграм каналі з нецензурними словами відносно неї. Вважає, що такими повідомленнями вони хотіли її змусити почуватися приниженою. Після цього з нею припинили спілкування деякі знайомі. З осені 2022 року вона перестала спілкуватися з ОСОБА_15 . ОСОБА_4 у своєму телеграм каналі часто їй погрожувала, майже кожного дня у січні-лютому 2024 року. Вони навмисно туди її добавили, але вона не могла нічого відповісти так як ОСОБА_12 заблокувала таку можливість. У цій групі було близько 15 осіб. Коли вона приходила на волейбол, то намагалася не пересікатися із цими дівчатами, бо боялася. Був випадок, коли вони грали, то ОСОБА_16 її вдарила та відштовхнула від себе, і з цього часу вона почала ходити з ОСОБА_17 , але після цього їй стали ще сильніше погрожувати та казати, що вона не може за себе постояти.

Допитаний судом першої інстанції законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 суду пояснювала, що її донька ОСОБА_5 товаришувала з ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_10 перейшла в компанію до ОСОБА_19 і вони почали ображати її дитину ОСОБА_20 різними словами. Рік тому, ОСОБА_20 пішла на дитячий майданчик та її почали знімати на камеру. Вона підійшла до ОСОБА_21 та ОСОБА_19 і запитала навіщо вони знімають. Після того почалися переписки, було цькування. Дитина їй нічого не казала. Також була третя особа під іменем ОСОБА_22 , яка спонукала дитину до самогубства. Це продовжувалося майже рік. Останнє повідомлення було у лютому 2024 року. Вона дізналася про це від матері дівчинки, яка була в цій групі. З телефону дитини вона скопіювала повідомлення в соцмережах та повідомила у службу у справах дітей, поліцію та школу. На даний час донька відмовляється навчатися у школі в с. Боромля. Дитина перебуває у бабусі та вирішується питання подальшого навчання доньки. Особа на ім`я ОСОБА_22 не з с. Боромля, хто це вона не знає, але ця особа захищає ОСОБА_23 . У телеграм каналі, який підписаний нецензурними словами, дівчата добавили її дитину ОСОБА_20 та стали ображати. ОСОБА_10 копіювала фото ОСОБА_20 , підставляли хлопців і викладали це фото в інтернет. Також були повідомлення у соціальній мережі та зневажливі погляди, коли донька ходила на волейбол наприкінці 2023 року та початку 2024 року. У лютому 2024 року дитина припинила ходити на волейбол.

Свідок ОСОБА_24 , що також допитувалась судом першої інстанції, пояснювала, що її донька ОСОБА_25 розповіла про її знайому ОСОБА_26 , що відносно останньої здійснюється словесний тиск. ЇЇ доньці надіслала ОСОБА_27 повідомлення, в яких були словесні письмові образи на адресу ОСОБА_20 . Вони заспокоїли ОСОБА_20 та домовилися, що після волейболу прийдуть до них та разом поспілкуються. Після того як вони обговорили втрьох, то вирішили поговорити з матір`ю ОСОБА_28 . У переписці було видно від кого пересилалися повідомлення, а також були голосові повідомлення.

Свідок ОСОБА_29 , суду першої інстанції пояснила, що ОСОБА_30 погрожували та ображали. Це здійснювала ОСОБА_12 . ОСОБА_20 скидала скріншоти з переписки. Також вона особисто чула два, чи три рази образливі слова від Влади ОСОБА_31 та ОСОБА_32 на адресу ОСОБА_8 . Це були нецензурні слова. У переписці також були погрози, що ОСОБА_20 вдарять, як побачать.

Також судом першої інстанції допитана і поліцейська ОСОБА_33 яка пояснювала, що надійшло звернення з Боромлянського ліцею про те, що було вчинено булінг. Вона виїхала до Боромлянського ліцею та провела бесіду з директором, заступником з виховної роботи, класними керівниками ОСОБА_32 та ОСОБА_4 , з дівчатами та їхніми батьками. Під час спілкування з ОСОБА_6 з`ясовували питання з приводу булінгу. Дитина розповідала як знімали відео та в кадр попала ОСОБА_27 після чого пред`явили претензії останній щодо того, що ОСОБА_20 там ходить та чого попала в кадр. Дитина підтвердила, що відносно ОСОБА_20 вчинялося приниження. У телеграмканалі було два чати, де були різні діти та велася переписка. Був чат ОСОБА_4 , ОСОБА_32 , ОСОБА_8 та ще однієї особи, яку не вдалося встановити. В цьому чаті переписка велася з приводу ОСОБА_20 . Мати ОСОБА_4 прочитала цей чат та почала плакати. Вона запитала у ОСОБА_19 чи дійсно вона це писала і та підтвердила цей факт. Після цього вона запитала, що було причиною такої поведінки та отримала відповідь, що ОСОБА_27 провокувала їх, але як саме не змогла пояснити. Опитувала дві сторони, склала протокол відносно матері, так як дитина не досягла 16 років.

Вислухавши вказані пояснення, судом першої інстанції було досліджено та враховано при винесенні свого рішення, і ряд письмових доказів у справі, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 190719 від 26.02.2024;

- письмові пояснення ОСОБА_3 ;

- зверненням ліцею Боромлянської сільської ради до відділення поліції;

- заяву ОСОБА_18 до директора ліцею Боромлянської сільської ради;

- письмові пояснення ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_29 , ОСОБА_24 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ;

- протокол засідання комісії, що забезпечує створення у ліцеї Боромлянської сільської ради безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та боулінгу (цькування);

- протокол індивідуальної психологічної діагностики ОСОБА_5 ;

- скрін-шоти переписки в соціальних мережах (а.с. 3-41).

Вказані докази судом визнано належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є та достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано і правильно зауважив на тому, що згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

А тому, враховуючи встановлене, судом правильно визнано доведеним факт вчинення малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , булінгу (цькування), внаслідок чого останній могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю.

Також з матеріалів справи слідує, що суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідальність за вчинення булінгу (цькування) учасника освітнього процесу передбачена положеннями ст. 173-4 КУпАП і обгрунтовано зауважив на тому, що ч. 1 ст. 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Також, суд звернув увагу і на те, що ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, в разі вчинення малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років діяння, передбаченого частиною першою цієї статті.

Отже суд правильно встановив те, що чинним законодавством розмежовано відповідальність за вчинення булінгу за суб`єктним складом правопорушення.

Далі, суд проналізував ст. 12 КУпАП і становив, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, та дійшов обгрунтовано висновку про те, що ОСОБА_3 не може бути притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, оскільки даною нормою передбачено відповідальність особи, яка вчинила дане правопорушення, тобто є суб`єктом правопорушення.

Водночас, суд першої інстанції дійшов правильного висновку і в частині того, що вчинення булінгу малолітньою дочкою ОСОБА_3 утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Однак, враховуючи, що у чинному КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд першої інстанції правильно вирішив, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_3 слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 173-4 КУпАП на ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, оскільки вказане спрямоване саме на ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод. При цьому, перекваліфікація адміністративного правопорушення не погіршує становище ОСОБА_3 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих у протоколі.

Водночас, встановивши в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП суд першої інстанції також правильно звернув увагу і на дату його вчинення - липень та грудень 2023 року та з урахуванням положень ст. 38 КУпАП, дійшов правильного висновку, що на час ухвалення постанови з моменту вчинення адміністративного правопорушення минуло більше трьох місяців, а тому відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у цій адміністративній справі підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі захисник стверджував, що:

- в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано того, чи мало діяння систематичний характер і якщо так, то в який саме період часу з конкретною вказівкою на час кожної події;

- в матеріалах справи немає доказів наміру ОСОБА_4 нашкодити ОСОБА_1 ;

- з пояснень свідків слідує, що між дітьми існували конфліктні ситуації, однак при цьому встановити чи перебувають дії та поведінка ОСОБА_4 у причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою, яку завдано чи могло бути завдано ОСОБА_1 , не встановлено;

- судом не врахована характеристика ОСОБА_4 , де між іншого йдеться про те, що конфліктних ситуацій у класі за участі Владислави не було;

- суд не встановив того, чи мали дії саме ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 всі ознаки булінгу саме як довготривалого процесу усвідомленого жорсткого поводження, фізичного або психологічного;

- суд не встановив чи мала ОСОБА_4 умисел на приниження ОСОБА_1 чи заподіяння їй шкоди психічному чи фізичному здоров`ю.

- суд не наділений повноваженнями самостійно перекваліфіковувати правову кваліфікацію дій особи.

Аналізуючи вказані доводи скарги в сукупності з матеріалами справи, апеляційний суд з їх обґрунтованістю погодитись не може.

Так, перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення на відповідність ст. 256 КУпАП порушень не встановлено, при цьому його зміст чіткий, зрозумілий і доступний. В протоколі вказано місяць і рік подій правопорушення, а також суть того, в чому вони полягали.

Про намір і умисел ОСОБА_4 нашкодити ОСОБА_1 свідчать дії ОСОБА_4 , що виражались в приниженні словесними образами, цькуванні, поширенні чуток, що знайшло своє підтвердження в досліджених вище доказах. При причинно-наслідковий зв`язок між діями і поведінкою ОСОБА_4 зі шкодою, яку завдано ОСОБА_1 , окрім пояснень потерпілої, її законного представника та пояснення свідків, свідчить і те, що саме через дії ОСОБА_4 . ОСОБА_1 перестала відвідувати секцію по заняттю волейболом, відмовляється навчатися у школі в с. Боромля.

Щодо характеристики ОСОБА_4 про те, що конфліктів у класі за її участі немає, то це не спростовує встановлених неправомірних дій ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 .

Щодо тривалості булінгу, яку захисник вважав не встановленою судом, то вказане не відповідає матеріалам справи і змісту судового рішення з якого чітко вбачається, що судом встановлено період протягом якого тривав булінг.

Також апеляційний суд не погоджується і з доводами захисника про те, що суд не наділений повноваженнями самостійно перекваліфіковувати правову кваліфікацію дій особи, оскільки, як йшлося вище, така перекваліфікація становища ОСОБА_3 не погіршила і не змінила обставин правопорушення, зафіксованих у протоколі.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді і постановлення нової постанови із закриттям провадження у справі, як того просив захисник, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Сумцову Є.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 29.04.2024, якою ОСОБА_3 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-4 КУпАП та якою, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Сумцова Є.С. на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.